EN NETFLIX-SERIE
Tidligere på Manifest…
Fly over.
Opp.
-Vi har ikke tid. Jeg flyr gjennom. -Hva?
Det er ikke bare en liste.
De har overvåket alt vi gjør.
Vi må avsløre løgnene deres og dem som serverer dem,
og vi starter med Robert Vance.
De har sønnen til Vance.
Hvem sendte deg? Michaela? Si til henne…
Slipp ham!
Er du fra 828 også?
Ja. Ser du det jeg ser?
Jeg er ikke klar til å dø. Vær så snill.
Hvem sa noe om å dø?
Jeg forstår at saken er avsluttet,
men jeg har bevis for at datteren min lever
og muligens er i New York.
Nei, ikke sett meg over.
Jeg har allerede snakket med den avdelingen.
-Idioter. Ikke ta det ille opp. -Jeg er ikke politi lenger.
Kan Zeke tvinge andre til å føle empati?
Det er ikke sånn det funker, men jeg kan ringe ham og si…
Politiet må følge opp sporet før det blir kaldt.
-Har du prøvd Jared igjen? -Ja. Om og om igjen.
Jeg støtter deg. Cal og Olive er klare til å trå til og…
-Hørte du ikke at det tordnet? -Jeg hørte ingenting.
Det må ha vært et kall.
Ikke om Eden.
Hva? Et kall førte deg til Eden.
Nei, til noen få meter unna Eden. Det kunne ført meg direkte til henne.
Jeg fant ut det om Anna på grunn av Aaron og mannen din,
men nå har vi ekte informasjon.
Sender du det til Saanvi?
Det arret er ganske rått. Du ser ut som en tøffing.
-Gatesmart. -Virkelig ikke.
Henry sa at jeg var en drage før det ble overført til meg.
Du ville blitt en kul drage.
Jeg er en fyr som forsvant og kom tilbake fem år eldre
uten å huske hvor jeg var eller hvorfor jeg var der.
Ikke særlig dragete.
Kanskje arret skal hjelpe deg med å finne ut av det.
Jeg vet ikke. Det føles som om jeg er på skattejakt uten kart.
Så du sier…
Vi skal på skattejakt
En veldig viktig skattejakt
X markerer stedet
En sirkel med en prikk
Edderkopper som kryper opp ryggen din
Blod som strømmer ned
Jeg lærte den til Eden.
Herregud, det er så fælt at jeg ba pappa om å gi slipp.
-Å akseptere at Eden er borte. -Vi gjorde det begge to.
Da du var borte, visste jeg, uansett hva noen sa,
at…
Jeg visste at du fortsatt var der ute.
Jeg visste at du var i live.
Det har jeg aldri følt med Eden.
Gjør det fortsatt ikke.
Hei. Team Loft trenger mer kaffe. Nå.
Nei, de trenger kaffe som kan drikkes. Jeg ordner det.
Hvordan går det der oppe?
Hører du tordenen?
-Ja, skulle jeg ikke det? -Nei, for jeg hørte den ikke.
Hva kan det handle om?
Jeg vet ikke, men Saanvi ber meg komme.
Noe med boksen. Kan det være det?
-Verdt å sjekke. -Ok.
Straks tilbake.
-Nei! Din rotte! -Nei. Jeg er en drage.
Jeg skal åpne.
Ben! Jared er her! Takk.
Fridagen røyk da han ringte for fjerde gang.
Ja.
Endelig. Jeg har en ny ledetråd.
Men NYPD vil ikke møte meg før neste uke.
-Ben, de avsluttet saken. -De tar feil, og nå har jeg bevis.
Eden tegnet disse.
Og dette er huset til en passasjer.
Eden og Angelina var der nylig.
Vent, hva? Hvilken passasjer?
Anna Ross.
Vi har nok til en ny etterforskning.
-Politiet vil bremse. -Jared.
Da jeg la Grace i jorda, lovte jeg å få ungen vår hjem.
Jeg har aldri vært så nær. Vi må handle.
Vi omgår politiet. Møt meg på Registret om en time.
-Registeret. De hjelper oss ikke. -Eden er ikke engang passasjer.
Ingen vil være mer oppsatt på å finne en passasjer etterlyst for drap.
Ekspartneren din har innflytelse nok til å gi saken prioritet.
Fantastisk. Jeg må ta en prøve av dette.
Før du angriper meg med skalpellen: Noe nytt?
Henry sa han tok med boksen til deg, så du bør høre det først.
Fant du noe annet?
Jeg står for det. Saktere.
-Du hører dette, ikke sant? -Saktere.
-Ok. -Gå tilbake. Redd henne.
Redd ham.
Saanvi.
-Siste sjanse. -Slipp dem fri.
Alt henger sammen.
Går det bra?
Vi har visst funnet noe viktig.
Hvordan har opptak av kallene havnet der?
De er skjult i et 6,2-sekunders segment av ultralave lydbølger, ULF.
De ble tatt opp under flygingen. De sekundene har en virkning på deg.
Vi må finne ut hva som skjedde i det øyeblikket.
Nettopp, men spørsmålet er hvordan.
Hei.
Jeg ville gitt deg en klem, men noen følger nok med.
-Sikkert. -Hvor er broren din?
Bilen hans er full av Eden-plakater og rot, så vi kjørte hver for oss.
Sporet er ekte, sa Jared.
Ja, jeg tror det er det.
Er det Dillon's Coffee? Jeg elsker det stedet.
Pussig. Jeg fant det fordi det lå tvers overfor huset til Jared.
Pussig at du tar en så stor omvei for å få kaffe.
Pokker.
Ikke et ord. Får han vite at du vet, flipper han.
-Morn. -Hei.
Mikami, er du oppdatert?
Ok. Hva nå?
Jeg innklager saken, og så kan vi etterforske.
Du er inne til avhør. Vi er ikke venner. Forstått?
Kom igjen.
Hva? Amuta? Kopiloten på 828?
Hva med ham?
Han er tordenen.
-Jeg må snakke med ham. -Jeg kom ikke for det.
Vi tar Ben. Du tar livbåten.
Amuta er ute om fem minutter.
Ok. Pass på ham.
Ja.
Denne veien.
Ingen liker Registeret.
Men gjør vi det de ber om og møter til avtaler, lar de oss være.
Og jeg kan bli så lenge jeg vil?
Det er hele poenget.
Vi gjorde dette pensjonatet om til et fristed for alle passasjerer.
Takk. Jeg har vært så alene.
En kan gjøre mye godt her.
Vi jobber i hagen, høster honning og beskytter hverandre.
Husk at hvis du får noen kall, kan du ignorere dem.
Vi må være sterke.
Er det noen ovenpå?
Jeg lot vinduet stå åpent. Sikkert et ekorn. Jeg sjekker.
-God morgen, lille venn. -Hei.
Eden, dette er den snille mannen som reddet legen
som reddet livet ditt.
Reddet ham da han holdt på å drukne.
Og nå hjelper han deg igjen.
Hjelper oss.
-Beklager det med døra. Jeg… -Dere må være stille.
Folk går ut og inn hele dagen.
-Jeg vet det. Jeg… -De kan ikke vite at dere er her.
De vil ikke forstå.
Skal jeg vaske det?
Det er greit. Jeg…
Det er møkkete.
Husk at dere ikke er her.
828-REGISTERET
Kaptein. Michaela Stone.
Stone. Akkurat, etterforskeren.
Ikke nå lenger, men du flyr fortsatt, ser jeg.
Private jetfly. Sjefen skryter av at han har en 828-pilot
og tolererer at jeg må hit og få stempel hver gang jeg er i New York.
Jeg vet at du så det jeg så. Lynet. Vi deler et kall.
Jeg må til Teterboro. Jeg har en jobb å gjøre.
Vi kan ikke overse dette.
-Jeg har ikke tid til dette. -Vær så snill!
Amuta! Kom igjen.
-Dette er klærne hun hadde med seg. -Anna Ross bor i Forest Hills, ikke sant?
-Ja. -Se her.
En bibliotekar meldte fra om et tyveri. Mistenkte er en kvinne med et lite barn.
Hvit, i 20-års alderen, brune øyne, blond.
Nei, Anna sa at Angelina fortsatt har brunt hår.
Mistenkte la igjen et hårblekingssett på toalettet.
Kanskje det er henne.
Hun er på rømmen. Hun endrer utseendet.
Biblioteket. Vi drar dit.
Jeg vet at jeg ber om det umulige,
men hold deg i bakgrunnen så vi får gjort jobben vår.
På ordentlig. Går det bra?
Ja.
Hei!
Hvem er du?
Vet du hvor datteren min er?
828-misfoster.
Du er flink med ord.
Vi burde sette opp et Shakespeare-stykke. Du ville…
Ja!
En passasjer nektet å følge et delt kall med meg.
Beklager.
-Hvor er pappa? -Følger et spor med Jared og Drea.
Et bra et. Hva leter dere etter?
Saanvi fant en del av den svarte boksen som har opptak av alle kallene.
-Fram til flyet forsvant. -Hva?
Ja. Dine, mine, Ben sine, Cal sine, men det varer bare i seks sekunder.
Vi prøver å finne ut hva som skjedde da.
Vi sjekker værkartene, for det var under turbulensen.
Da lynet traff flyet.
Og tordenbrakene.
Det var kopiloten som avviste meg.
-Kallet var lyn og torden. -Vi må snakke med ham.
Jeg prøvde, men han skal om bord på et fly.
-Er det mulig å stoppe ham? -Det er derfor jeg er her.
NYPD. Telefonen din ble stjålet?
Jeg trodde det ville ta dager før jeg hørte noe.
Gjenkjenner du disse personene?
Det var kvinnen jeg så. Og dette ser ut som den lille jenta.
Savnet i to år? Men moren hennes…
Det er ikke moren.
Familien hennes er glad for alle spor.
Jeg hadde ikke tenkt å anmelde tyveriet, men det var noe ved den unge kvinnen
og hårfargen på badet som bekymret meg.
Du gjorde rett i å ringe.
Jeg ser mange slitne folk, men jentungen skilte seg ut.
Så søt. Hun ga meg faktisk en gave.
Hun tegnet denne mens moren…
kvinnen brukte den datamaskinen.
Søkehistorien er slettet.
Kan vi låne datamaskinen? Kriminalteknikere kan grave litt dypere.
-Jeg må få tillatelse. -Vi har ikke tid. Vær så snill.
Sett i gang.
Jeg har en åpen port gjennom APIS-brannmuren.
-Jeg trenger fem minutter. -Du har to.
Jeg trenger to minutter.
Utestengt i påvente av autorisasjon.
Kaptein Amuta, rapporter til FAAs avdeling for spesialsaker, ved…
Alonzo, kan du legge inn adressen hit?
Sender du ham hit? Slemt.
Kaptein Clarke, du er ikke lenger klar til takeoff.
Rent og pent, Eden.
Fortsatt varmt. Hva sier vi?
Takk.
Jeg har tenkt. Kanskje vi kan ringe inn et anonymt tips.
La Stone-familien få vite at hun lever.
Kanskje gjenforene dem.
Jeg er den eneste familien denne jenta kjenner.
Vi er ment for hverandre.
Fordi du tok henne?
Eden og jeg er forbundet på en måte som overgår blodsbånd.
Jeg tror vi begynner å få de samme kallene.
Jeg skal beskytte menneskene her.
Jeg setter dem i fare ved å huse en rømling.
Jeg skal gi deg litt mat og penger, men i morgen må du dra.
Jeg er så nær, Grace.
Jeg lover.
Eden?
Det er deg.
-La oss leke en lek. -Ok.
Jeg er her, Eden.
Pappa er her.
Nei.
Nei!
Eden!
Kallene var i hodene våre, så hvordan ble de tatt opp?
ULF-er.
Ultralave frekvenser.
-Dette blir vondt, ikke sant? -Det blir ikke ikke-vondt.
Hva har du gjort? Dette er faen ikke FAA.
Amuta, du kjenner dr. Bahl. Gabriel.
Hvordan våger du å tukle med flygeplanene mine?
Jeg prøver å beskytte passasjerene, og det er også din plikt.
Ikke faen. Plikten min endte da jeg gikk av det flyet.
Kallene er ikke enig i det.
Vi tror kallene deres er knyttet til stormen.
Det var bare to som så hva som kom
og førte oss til den andre siden. Du og Daly.
Jeg snakker ikke om Bill Daly.
Klarer flystatusen min, ellers melder jeg deg til Registeret.
Vi har den svarte boksen.
Hvis du bare kan lytte et øyeblikk, lover jeg å fikse flygingen din.
Ok, vennen, leken er sånn.
Mamma tegner et bilde, og så skal du tenke hardt
og prøve å tegne det samme bildet.
Ok.
Ok, få se.
Ok, det var et kjempegodt forsøk.
Vi prøver igjen. Ok?
Jeg er sulten.
Kom igjen. Du har gjort dette før. Jeg vet at du kan.
Vi er forbundet. Du må bare finne forbindelsen.
Ok? Tenk på hva mamma tegner og tegn det.
Klarer du det?
Hvorfor hører du ikke? Bare tegn det mamma tegner.
Nei.
Kom igjen, Eden. Jeg er her.
Eden, pappa er her.
Hvis du ikke gjør det riktig, tegner vi ikke.
Du kan ikke bare tegne det du vil.
Er alt i orden her?
Jeg visste ikke at du var her.
Tusen takk.
Eden er litt sulten og gretten.
Du vet hvordan unger er.
Jeg har aldri sett noe lignende. Har du?
Aldri. Fly over. Opp.
-Hvorfor hører jeg på dette? -Det kommer snart.
Vi har ikke tid. Jeg flyr gjennom.
Hva?
-Akselererer til 300 knop. -Er du sikker på dette?
Slå det av!
Jeg kunne stoppet ham.
Jeg visste at vi burde ha flydd over stormen,
men jeg gjorde ingenting.
Jeg ødela nesten 200 liv.
-Ingen kunne… -Slutt.
Ingenting vil få meg fra å angre på det øyeblikket.
-Kan jeg gå? -Kan du vente litt?
Vi fant noe under opptaket, og du må høre det.
Saktere.
Gå tilbake. Redd henne.
Redd ham. Siste sjanse. Står for…
Hvert eneste kall er fanget i den svarte boksen.
Men…
Hvordan?
Flight 828. Stadig noe nytt.
Husker du hva som skjedde i de sekundene?
Jeg vet nøyaktig hva som skjedde.
Det var da vi døde.
Hvordan vet du det?
Hva holder du tilbake?
Lynet var overalt og traff oss om og om igjen.
Og så, lenger framme,
samlet lynet seg til en massiv ball av rent lys,
og vi fløy rett inn i det. Vi kunne ikke overlevd.
Det må ha vært skremmende.
Det var vakkert.
Jeg ble overveldet av en følelse av fred. En ro jeg aldri hadde følt før.
Under stormen? Jeg var livredd.
Fordi du ikke så det.
Bare Daly og jeg så det. Han var den eneste som forsto.
Og nå er han borte.
Kanskje ikke.
Hva mener du?
For to år siden.
Hjelp meg!
Hvor er han?
Vi vet ikke helt.
Etter at 828 landet,
ble Daly helt besatt.
Med å bevise sin uskyld.
Nei. Det var mer enn det. Han ville tilbake.
Han ville ha følelsen av fred igjen.
Han ba meg bli med,
men jeg trakk meg vekk da han ble mer forstyrret.
Jeg tilbrakte mye tid med Daly etter 828. Han var ensporet.
Han var arbeidsudyktig.
Vet du hva jobben til en kopilot er?
Å ta over når piloten er arbeidsudyktig. Jeg gjorde ikke det.
Ikke på flyet da jeg visste vi ville dø,
og ikke etterpå, da jeg kunne snakket ham fra det.
-Ingen visste hvor langt han ville gå. -Jeg visste det.
Han ringte morgenen før han stjal flyet.
Jeg tok ikke telefonen fordi jeg ikke orket ham mer.
Jeg burde ha vært der for ham. Jeg kunne reddet ham. Reddet den kvinnen.
Jeg lever med det hver dag.
Vet du, jeg sviktet en jeg var glad i en gang.
Bestevennen min. Hun mistet livet, og jeg vil aldri tilgi meg selv.
Vet du hva som er fælt? Selv etter det han gjorde…
…savner jeg ham.
Vi sto hverandre så nær før alt.
Du aner ikke hvordan det er å fly uten piloten din.
Takk, Olive.
Bare hyggelig.
Pappa, jeg har sett på myter om bortkomne barn…
Jeg har ikke tid til dette.
Vel, det kan faktisk hjelpe.
Eden var nær en elv.
Herregud, Olive!
-Jeg prøvde bare å… -Hva?
Vise meg bilder i en bok? Bare fjern alt dette.
-Jeg skal hjelpe… -Nei, bare… Jeg må være alene.
Pappa?
Pappa, hva gjør du?
Jeg må bevare tegningene før de er borte igjen.
Vær så snill…
Jeg har kontakt med Eden. Ser du ikke det?
Nei.
Nei. Jeg ser ikke hva som…
X markerer stedet.
En sirkel med en prikk.
Edderkopper som kryper opp ryggen din.
Vi sang det i morges.
Pappa, jeg kan føle henne.
Jeg kan føle henne!
Så når Eden får et kall, tegner hun dem?
Akkurat som Cal.
Vindmøllen hun delte med meg i et kall.
Jeg vet ikke hva denne er.
Tante Micks kirsebærblomster.
Ja. Så dette må være askeskyen jeg så.
Hun må ha vært livredd. Skulle ønske jeg var hos henne.
Hvor hun nå er.
Hva vil du at hun skal tegne?
Jeg mener det.
Tegn det.
Hva fniser du av, tullejente?
PAPPA
Nei, det er… Snakker han til deg?
Eden, du har ingen pappa. Det har jeg jo sagt.
Hvorfor har du kontakt med den mannen? Du er forbundet med meg!
Erika! Skynd deg! Hele rekkverket faller sammen!
Dere har gjort det umulig for oss å få jobb.
Du skulket for mange registreringer.
-Kan jeg snakke med noen? -Ja, cellekameraten din.
Ikke glan. De slapp deg så vidt inn.
Må være tøft å jobbe her, slik de behandler folk.
Ikke topp, men du har da spanet før.
Det var en gjeng skrullinger. Dette er noe annet.
Det er det samme som gjorde at bestemoren min måtte sove i en stall
på veddeløpsbanen under andre verdenskrig.
Jeg gjør for 828-erne det jeg skulle ønske noen hadde gjort for henne
før det gikk så langt.
Jeg skjønner.
Hva skjedde?
Jeg støtte på en knyttneve.
Det skjer ofte her.
Beklager.
Du kom vel ikke for agurkvannet.
Hva vil du?
Jeg er i en vanskelig situasjon.
Sier han til fyren i fengsel.
Det er en jeg hjelper, og jeg vet ikke om jeg burde hjelpe henne.
Jeg trodde du hjalp alle.
Hun må ha gjort noe ille.
Er det Angelina?
Dæven. Skjuler du Manic Pixie Murder Girl?
Et kall dro meg inn, og hun har et barn med seg.
Ungen til Stone?
Jeg sa de kunne bli en natt, men Angelina er uberegnelig.
Ungen tegnet edderkopper,
og Angelina mistet fatningen, krøllet sammen papiret.
Jeg må gå til politiet.
Det er nok en god idé.
Men hun kan få deg innblandet i drapet.
Jeg gjorde ingenting. Hun feiltolket det jeg sa.
Du kan få en velvillig jury.
De raider vel ikke hele stedet og arresterer alle, eller hva?
Det kan jeg ikke risikere.
Hva gjør jeg?
Du har ikke noe valg.
Du må holde Angelina og ungen skjult.
Melder du fra om Angelina, setter du alle i fare.
Tvinger du Angelina og Eden til å dra, setter du den lille jenta i fare.
Fortsett som før.
Til vi finner på noe.
Kom igjen.
Takk.
Vi må holde sammen.
Det er ikke mange som vet hvor onde kallene er.
-Takk. -Bare hyggelig.
Så, jeg prøver å forstå
hvorfor du ikke ville fortelle hva du så eller følte.
Ville du fortalt at du hadde en følelse av fred
mens du sendte 200 personer inn i den sikre død?
De ville aldri latt deg fly igjen.
Kunne du snakket med passasjerene? Vi har opplevd ting ingen andre forstår.
Ingen andre så det Daly og jeg så. Vi var de eneste.
Faktisk ikke.
-Gabriel, jeg… -Det er greit. Vi kan stole på ham.
Jeg er Cal Stone.
Jeg var på 828, og jeg så det samme.
Jeg så lyset, og alt ga mening.
Ja. Nettopp. Alt ga mening.
Men det var foran oss. Hvordan kunne du se det?
Jeg så det før turbulensen traff. I det fjerne.
-En sterkt, hvitt lys. -Stormer fungerer ikke sånn.
De tar deg ikke igjen mens du flyr i 800 kilometer i timen.
Med mindre…
Den jaget oss.
-Gud. -Dere fløy ikke inn i stormen.
Den fløy inn i oss. Den valgte oss.
For to år siden tok jeg på halefinnen og forsvant.
Jeg tror jeg ble sendt tilbake, inn i lyset igjen.
-Jeg trenger å huske. -Jeg vet ikke hvordan jeg kan hjelpe deg.
Du sa du og Daly snakket om det. Hva snakket dere om?
Roen, forvirringen etter lyset. Vi hadde et uttrykk for det.
En linje fra et dikt om å fly.
"Det lange, deliriske, brennende blå."
Hva for noe?
"Det lange, deliriske…
…brennende blå."
Ser du det?
Er det ikke fantastisk?
Hvorfor dra tilbake?
Moren min.
Det har hendt henne noe. Hun er skadet.
Du kan ikke redde henne. Det vet du.
Jeg må tilbake for familien min.
Om du drar, glemmer du alt du ser, alt du nå vet.
La ham dra.
Det er greit å dra tilbake, Cal. Du har allerede svaret.
Vent! Du er ment å være her.
Nei.
Det er mer som må gjøres.
Jeg vet hva som skjedde.
Jeg var på 828 igjen, med Daly og Fiona.
Vent. Er du sikker?
Daly grep tak i meg.
-Kom han tilbake sammen med deg? -Kanskje. Jeg tror ikke det var meningen.
-Er du sikker på at du var der? -Ja.
Det var så kjent.
Daly var bekymret.
-For at jeg skulle glemme noe. -Hva da?
Vet ikke.
Fiona sa at jeg allerede hadde svaret.
Det ga mening da, men nå vet jeg ikke.
Vi finner ut av det.
Flystatusen min ble gjenopprettet på magisk vis.
Det eneste som ikke er magisk i dag.
Du kan fly om noen få timer.
Takk.
Hei.
Gi slipp på skyldfølelsen. Daly og Fiona er fortsatt der ute.
Tenk at jeg sier dette. Jeg er glad du stanset flyet mitt.
Det er ikke personlig. Det er for oss. For passasjerene.
Du snakker som en ekte kaptein.
828 er heldig som har deg ved roret.
Jeg vet nå ikke det, men…
Det gjør jeg.
Bare si det.
Vi sjekket alle søk på datamaskinen. Bare blindveier.
-Hva med mobiltårnene? -Vi sporet alt.
Vi fortsetter å lete, men inntil videre…
Takk.
Vi finner henne.
Jeg vet det.
Henger du denne opp igjen?
Ikke der.
Det er et kall.
Det hører til hos de andre.
Det tok meg en stund å tro igjen.
Kallene kan kanskje redde søsteren din likevel.
Kile, kile.
Hva sier vi?
Takk.
Dere kan bli inntil videre.
Du tok den rette beslutningen. Eden er vår skytsengel.
Dette er det nye hjemmet vårt. For alltid.
Jeg hørte det.
Hvordan går det?
Jeg fikk et kall. Det var forferdelig.
Alt ble slukt av aske og ødeleggelse.
Og så skjedde dette. Det var…
…vakkert.
Som om hun var her.
Det er flott. Det betyr at du nærmer deg.
Ja, men hvorfor førte ikke kallet meg rett til henne?
De har hjulpet så mange andre.
Jeg vet ikke.
Det er derfor du var så mye bedre til å lede livbåten,
for hvis noen hadde spurt deg om det,
ville du sagt noe inspirerende eller betryggende, og jeg…
Jeg var en annen da.
Nei. Nei, du er den samme.
Du er bare begravd under mye sorg.
828 var ikke en ulykke.
Vi skal redde passasjerene sammen.
Jeg sliter uten kopiloten min.
Jeg lovte Grace.
Jeg sverget at jeg ville finne Eden. Jeg kan ikke gi opp. Jeg kan ikke.
Jeg ber ikke om det.
Men vi finner Eden. Det tviler jeg ikke på.
Så jeg håper bare at når du oppfyller løftet ditt til Grace,
får jeg kopiloten min tilbake.
ULF OG KOMMUNIKASJON I DYRERIKET
PÅFUGLER
Hei, professor Vanilje.
-Lenge siden sist. -Eagan. Jeg har ikke savnet deg.
Hva vil du?
Dette handler ikke om hva jeg vil. Dette handler om hva du vil.
Ben Stone, jeg har store nyheter.
Jeg vet at datteren din lever.
Jeg vet nøyaktig hvor du kan finne henne.
Tekst: Sissel Drag