V předchozích dílech jste viděli...
Každý rok válka barev začne jako bitva a skončí pokojně.
Podle mě na tu stěnu vyšplháš, až budeš připravená.
Gina s EJem sdíleli moment v kánoi.
- Půjdeš se mnou na ples? - Rád bych.
- Jet objevil táborového ducha. - Chce ti ukázat, že mu nejsi volná.
Nemůžu přestat být opatrná, jen bych si zase ublížila.
A Ashlyn sama sebe.
Léto se chýlí ke konci a tady se konečně všechno uklidnilo.
Nemůžete tu zůstat?
Máš všechno, co k vedení potřebuješ. Vždycky jsi měl.
Že jo?
Můžete přestat zpívat?
Má halucinace. Ricky, nemusíš to dělat. Máme tě rádi.
Zítra je mi 18. Tři pizzy. Poslední kousek.
Musím dokončit ten seznam.
Nemůžu se dívat.
- Nechutné! - Dokázals to. Jak ti je?
- Cítím barvy. - Tak tady jste.
Páni.
Táborovej ples tady bereme vážně.
Přestaňte se cpát pizzou a začněte řešit svý outfity.
A musí být jak z problematického sitcomu ze 70. let?
- Je to tradice. - Jistě.
Máš na dnešek dobrej plán?
Mám plán. Jestli je dobrej, se uvidí.
Asi není nejlepší chvíle se ptát, kdy plánuješ Gině říct
o tom, cos řekl na kameru, ale...
Hele, dneska je ples, zítra premiéra,
a pak mám spoustu času, než budu muset to nechutně veřejný přiznání řešit.
Dobře. Čau.
Počkat. Proč se ptáš?
Využil jsem svůj hovor z války barev na menší průzkum.
Příští měsíc uvádějí trailer plný šokujících záběrů,
a pár z nich možná točili ze křoví.
Ricky?
MUZIKÁL ZE STŘEDNÍ: SERIÁL
TÁBOROVÝ PLES
Vážně se na dnešní ples těším,
ale můžete mi někdo vysvětlit, proč má táborový ples retro téma?
Asi to souvisí s narozeninama Susan Fineový.
Nebo jejím úmrtím.
- Rozhodně s jedním z toho. - Nikdy jsem to nezjistila.
Jsem pro jakoukoliv tradici, co nezahrnuje horolezení.
Tenhle čas s váma mi bude chybět.
- Celej večer strávíme spolu, jo? - Večer jenom pro holky.
Včera večer jsem o sobě zjistila něco novýho
a je to důležitější než ascendent.
Je možné, že se mi líbí Valerie, choreografka,
a implikace jsou jasné.
Asi se dá říct, že se zvětšily moje randící možnosti.
A s tím i moje srdce.
A taky můj svět.
Ty, G, nevadí ti jít na ten ples sólo?
Nejdu sólo, ale se svýma holkama. Fakt, pohoda.
- Je to místní tradice, takže... - Přesně tak.
Všichni jdou sami.
Vlastně myslím, že tvůj bratránek stráví večer beze mě jako jeho rande,
uvědomí si, že mě už týden a půl ignoruje a... nevím.
Ale slíbil mi poslední tanec, takže...
- Hezký. - Večer skončí ve velkém.
Tak či onak, vždycky to tak je.
- Promiňte? - Ježíši...
Maddie, můžem si promluvit? Sami?
- Měly bysme poslouchat? - Ne, neměly.
Buďte zticha. Snažím se poslouchat.
Ahoj. Je Gadget vevnitř?
S tím ohozem ses nedržel zpátky.
Nechtěl jsem se držet zpátky s ničím.
Fakt jsem se snažil při válce barev, ale to byl jen jeden den,
taky se snažím s tou show, ale to je jen jedno léto.
Co bych vážně chtěl, je vrátit čas.
Tím sakem jsi začal.
Maddie, snažím se napravit, co jsem zničil,
a sám napravovat věci moc neumím, tak mě napadlo,
že by nám oběma prospěla menší pomoc?
- O čem to mluvíš? - Už se můžeš ukázat.
To už jsem udělala, Jete.
Ahoj, Maddie.
Madison.
- Nemrkej! - Chci Davida Bowieho, ne RuPaula.
Takovej výstřih jsem nikdy neměl.
Milujeme plesy a milujeme témata,
ale proč je tu ples a proč má téma?
Myslím, že v 70. letech se Susan Fineová buď podruhý vdala,
nebo snědla prvního táborníka?
Je to jedna z mnoha tradic dnešního večera.
Díky. Snažím se na to nemyslet, protože jsem proti.
- Docela s ním souhlasím. - Je to bezva, kluci.
Na plese vám začne být vedro,
polejí vás ledovou vodu
a vaše fotka bez košile jde na památeční zeď. Je to tradice.
Jak je tohle tradice?
Cokoliv uděláš víc než jednou může být tradice.
I fackování?
Můžu se nechat polít v obleku?
Nahoře bez.
Bezva. Zlatá válka barev.
- Co tady děláš? - Ples jsem nezmeškala už deset let.
Vážně? Nic víc?
- Ne, tvůj brácha volal a říkal... - Cos jí řekl, Jete?
Jen to, že by se ti hodila kamarádka.
Vím, že mezi nový holky úplně nezapadám,
ale pozvat mou expřítelkyni na výročí dne,
kdy mi dala kopačky, není právě ideální řešení.
- To nebyl plán. - A co teda byl?
Myslel jsem, že jsem něco zkazil, a že kdybyste se viděly,
třeba by se to spravilo.
Jen pro tebe chtěl něco udělat.
Promiň. Asi jsem to zkazil znova.
Nebudu otravovat.
Ráda jsem tě zas viděla, Mad. Vážně jsi mi chyběla.
Snad si tentokrát zatancuješ.
Počkej.
Prosím tě.
Možná by se kamarádka hodila.
KVĚTINOVÉ HNUTÍ
Připadám si jako John Travolta v Horečce sobotní noci.
Já jako John Travolta v Hairsprayi.
- To je scénář? - Zítra hrajeme.
Nikdy jindy už si repliky projet nemůžeme.
Jasný.
Podle slečny Jenn budete v pohodě, když budete umět repliky.
Tak se o tom ujišťuju.
Na plese naprosto normální.
Fajn.
Ricky, jak zareaguješ na:
„Elsa se naštvala, protože jsem ho poznala teprve dneska.“
„Ty ses zasnoubila s někým, koho jsi právě poznala?“ Něco na tom je.
Musím se dneska soustředit. Žádný rozptylování.
Rozkaz.
Ahoj, kluci.
Není ti nic, Ricky?
- Jsi v poho? - Jo, jasně. To jen ten polyester. No ne?
- Ta fotostěna je boží! - Ukradneme si ji. Jdeme.
Zatím.
Je ti mdlo, Richarde?
Ne, dobrý, Eltone. Další replika?
Víš, že o ten ples přicházíš?
Není to poprvé, ne?
Pamatuješ, když jsme byly ještě v dorostu?
A celou noc jsme se vyhýbaly Deweymu,
abychom vyrabovaly klučičí chatku.
Jo, vzpomínky.
Vážně se omlouvám, že jsem se s tebou na loňským plese rozešla.
To já trvala na tom, aby ses ode mě celý večer ani nehnula,
i když odmítáš tancovat na veřejnosti.
Mám obě nohy levý. Ale jo, bylas trochu extrémní.
A neřekla jsem ti proč. A jsme tady.
Povídej.
Něco bys asi vědět měla.
Den předtím, než loni tábor začal, Jet ukázal naše konverzace našim.
Aha. Trapný z tolika důvodů.
Jo, šíleli.
A celý léto jsem myslela, že až přijedu domů, tak mě potrestají,
a už tě nikdy neuvidím.
Bála jsem se.
Ukázalo se, že jen nechtěli, abych po půlnoci psala komukoliv.
Klasika.
Prostě vím, že jsem to přeháněla.
Asi jsem se tě až moc držela.
A já tě asi moc rychle nechala jít.
Tvůj brácha byl po telefonu dost emocionální
a snad nevadí, když to řeknu,
ale asi by se mu taky hodil kámoš.
- Nadělal si jich tu letos dost. - Myslím specifickýho kámoše, Maddox.
Kéž bych si dovolila užít si víc zábavy se všema.
No, noc ještě neskončila. A léto taky ne.
Dobře.
Dneska obzvlášť záříš.
Pořád jsem to já. Jen víc.
Nechci, aby to bylo divné,
ale mám pro tebe takovou maličkost na přivítanou do komunity.
- Carlosi, trochu života. - A máme po momentu.
Olafe, tvá narážka je: „Jak ses sem dostal?“
Ježíši. Moment. „Odemkl jsem si svým mrkvovým nosem.
„Je roztomilý i užitečný.“ Nechutná replika.
Musíš rychleji.
Obvykle si repliky procházím se Sebem,
ale teď jsem sám v lesích. Dělám, co můžu.
Připravený se večer smočit?
Víš, EJi, nikdy jsem nebyl kluk, co si sundává košili pro ostatní.
Upřímně, ani pro sebe. Vadí to?
Šikanu tady nevedem. Je to jenom na tobě.
Proč se tak usmíváš?
Protože vidím něco, co ti udělá radost.
- Sebastiane! - Ahojky!
Proč vypadáš jako můj děda?
Téma jsou sedmdesátky, tak jsem se oblékl jako sedmdesátník.
Strašně jsi mi chyběl.
Proč ty vypadáš jako John Travolta v Hairsprayi?
- Zlato, ne teď. - Ahoj.
Bože, víš ty vůbec, o co se snažíš?
Bojím se, že při prudším pohybu ze mě vyjde kus pizzy.
Co děláte?
Snažím se stát superhrdinou.
Do zítřka musím splnit seznam přání. Zbývají mi dvě.
EJi, smím prosit?
Jo. Ještě pár narážek a pak jsem jen tvůj.
Elso, když Anna řekne:
„Ale proč? Nechápu to.“ Ty řekneš...
To vím.
- Opona stoupá, kamery běží. - Jo, já vím.
Kourt?
Pamatuješ?
Mám okno.
- Pořád máme 24 hodin. - A ubíhají.
Dobře, pane Bowene, zatancuješ si ty?
Vydržte. Maddox se právě chopila mikrofonu.
Promiňte.
- Tak jak to šlo? - Asi jsem to zas zkazil.
Co?
Nazdar.
- Jsi boží, Gadget! - Díky. Jen...
Jen jedno menší oznámení.
Vlastně ani ne oznámení, ale vysvětlení.
- Madison? - Ahoj, Rocket Mane.
- Co se děje? - Kéž bych to věděla.
Odstrkuju lidi.
Fajn lidi, co udělali chyby, jaký já nejspíš dělám každej den.
Takže mě napadlo, že vám dneska něco zazpívám.
Písničku o Shallow Lake!
Vlastně něco jinýho.
Písničku, kterou jsem měla ráda jako malá.
Byla jsem při ní šťastná a byl při ní šťastnej i můj brácha.
A možná jsme připravení být šťastní zase.
Maddie, já...
Vím, že jsme od tý doby zažili lepší i horší chvíle,
ale, Jete, proč neslyšíš mě?
Hrají naši písničku!
Myslím, že mě vůbec nevnímá V duchu pořád kamsi utíká
A já vůbec nevím kam Snad hledá jenom zábavu
Proč je tak vážná Proč pořád jenom někam spěchá
Možná nemá vůbec zájem
- Ty - Já
Stojíme proti sobě Ale nehledíme si do očí
- Jako oheň a déšť - Jako oheň a déšť
- Zas se rozplyneš - Zas se rozplyneš
Ale moje city silné zůstanou
- Jako Venuše a Mars - Jako Venuše a Mars
- Něco dělí nás - Něco dělí nás
Jsi ale melodií každé mojí písně
Věř mi, že budeš litovat, jestli si dneska nezatancuješ.
Vše musí tak vážně brát Já chci jen svoji hudbu hrát
Všechno nebo nic Ale city neslábnou
Proč mě tak touží poznat líp Co se pak asi bude dít
Já nechci jenom snít o něčem Říkají to všichni známí
- Ty - Já
Stojíme proti sobě Ale nehledíme si do očí
- Jako oheň a déšť - Jako oheň a déšť
- Zas se rozplyneš - Zas se rozplyneš
Ale moje city silné zůstanou
- Jako Venuše a Mars - Jako Venuše a Mars
- Něco dělí nás - Něco dělí nás
Jsi ale melodií každé mojí písně
Tak proč neslyšíš mě
Já řeknu ano a ona ne
Já se chytnu, on pustí se
Jsme dokonale jiní Ale asi to tak má být
- Jako oheň a déšť - Jako oheň a déšť
- Zas se rozplyneš - Zas se rozplyneš
- Ale moje city silné zůstanou - Jako Venuše a Mars
- Něco dělí nás
Něco dělí nás
Jsi ale melodií každé mojí písně
Tak proč neslyšíš mě
No tak, G, poslední tanec večera. Popadni někoho!
Ale moje city silné zůstanou
- Jako Venuše a Mars - Jako Venuše a Mars
- Něco dělí nás - Něco dělí nás
Jsi ale melodií každé mojí písně
Tak proč neslyšíš
Lidi, tohle je Madison, ze slavné dvojky Mad a Mad.
Nazdar, Tygři!
Hrozně moc jsme o tobě slyšeli.
- Pomalu musím domů. - Já vím.
- Zavoláš, až tábor skončí? - Jako bych mohla zapomenout tvý číslo.
- Ahoj! - Ahoj.
- Máš na mě chvilku? - Určitě.
Nechceš odložit ten scénář?
Jasně.
Dnešek byl pamětihodnej.
Jo, všichni táborovej ples milujou.
Nepokládej prosím to pití na Elsin zámek.
Zítra ho budem potřebovat.
Promiň.
EJi, prošvihnuls poslední tanec.
Kruci! Vydrž, pustím hudbu a zatancujem si tady.
Přestaň.
Každý jsme měli úplně jiný večer.
A začínám si myslet, že každý máme i úplně jiné léto.
Mám toho s tou zítřejší premiérou hodně, ale...
Jenže možná jde o víc.
Už jsi odmaturoval z East High.
Tvůj svět se zvětšuje.
Já jsem pořád ve fotostánku
a snažím se přidělat si na obličej tři knírky pro skupinovou fotku.
- To můžu dělat taky. - A o to jde.
Ty už jsi to dělal. Když jsi tu byl jako táborník.
Jenže už táborník nejsi.
Zmeškal jsi ženu v lese,
neúčastnil ses plnění seznamu přání,
což byla překvapivá zábava.
Zdá se mi to, nebo mají obě ty věci někoho společnýho?
- Tady nejde o Rickyho. - Vím, že máte historii.
A s tebou jsem chtěla mít budoucnost!
A vím, že nemám přesnej plán, ale když všechno vyjde,
tak myslím, že možná...
Jenže problém je...
Problém je v tom, že „možná“ mi nestačí.
Celej můj život je o změnách. Neznám nic jinýho než „možná“.
A možná jsem na tenhle ples přišla sólo a možná...
Nevím, EJi, možná bych tak měla i odejít.
To nedělej. Jsme spolu skvělý.
Jo, pět minut na začátku léta.
Jenže jsme tohle léto nebyli spolu. Ne doopravdy.
A jestli je to ochutnávka budoucnosti, kdy spolu nebudeme vůbec,
tak bych měla přeskočit dopředu.
Co myslíš tím „přeskočit“?
Že už nemůžu být „možná“, EJi.
Ne teď ani později.
Hele.
- Jsi úžasnej. - Ale je konec.
Může být konec, když nebyla příležitost začít?
Elton John?
Vrazím do dveří a říkám si: „Jdu pozdě?“
Nikdy jsem v ničem nehrál, ani neznám písničky.
- Pardon. - Hej, Gino!
- S dovolením. - Vydrž.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Nebyl by to ples, kdybych u šatny nenarazila na tebe.
Jo. Když už tě vidím...
Potřebuju ti říct něco důležitýho, jestli máš chvilku.
A co?
Počká to, jestli zrovna řešíš něco jinýho.
Dobře. Díky.
Hej. Co se... To nic. Mám to. To nic.
Připomínka ohledně veřejných projevů náklonnosti. A zní, nedělejte to.
To...
Nejsi sama
Promiň, netušila jsem, že tu někdo bude. Klidně můžu...
Ne, to je dobrý. Nevadí. Ne.
Tak jo. Co to bylo za písničku?
Je to taková modlitba, co zpívám, když nemůžu dýchat.
- Nemůžeš dýchat, ale zpívat ano? - Hudba je kouzelná.
Kourtney, děje se něco?
Mám hrůzu ze zítřka.
Při té EJově narážce jsem měla okno. Co když to zítra nedám?
- Kourt... - Poslyš.
Stalo se to u horostěny a stalo se to 1000krát předtím.
Takže jsem přemýšlela, že tě poprosím, jestli bys...
Ne.
Znáš Elsin text a chtělas prorazit, takže...
Úplně mi stačilo strávit léto s vámi.
Takže dobrý. Ty budeš lepší.
- Pardon. Myslela jsem, že tu nikdo nebude. - Můžeme jít.
Ne. To je dobrý.
Právě jsem se rozloučila s někým,
s kým jsem ani netušila, že se dneska přivítám, takže jsem mírně mimo.
Zářila. A ty taky.
Nevšímej si nás. Jen tu mluvíme o našich největších obavách.
- O horolezecký stěně? - A o všem, co představuje? Jo.
Vaše učitelka říkala, že to zvládneš, až budeš připravená.
Nejspíš půjdu spát
a budu předstírat, že zítra není premiéra.
Ahoj. Byla jsem u houpaček.
- Na ty jsem zapomněla. - Hej. Jsi v pohodě?
Asi jsem se právě rozešla s EJem.
Probereme to později.
Tak večer skončil ve velkém.
Hlavně když skončí brzo. Kdo ví?
Třeba se probudím jako někdo jinej.
Ty, Kourt, můžu si vypůjčit tvou modlitbu?
Nejsi sama
Nemůžu uvěřit, že tu teď jsem Vidím, jak pomalu vzlétám
Vím, že jako klišé to zní
Ale slyším hlas v davu
Nejsi sama
- Moje strachy dál sílí - Nejsi sama
Ale nepřestanu se snažit
Tady jsem Řvu jako lev
Budu dál bojovat Teprve začínám
Vidím horizont, budu dál stoupat
Se změnami se umím vypořádat
Musela jsem si dokázat, že to zvládnu
Tady jsem Nepřestanu, dokud nezvítězím
-Čau. -Čau.
- Jakej byl tvůj večer? - Matoucí.
Můj taky.
Nejsi sama
Bože, tady jste. Všude vás hledám. Kolik akrů má tenhle tábor?
- Jeden? - Jde o Carlose. Chce to udělat.
Tady jsem Řvu jako lev
Budu dál bojovat Teprve začínám
Vidím horizont, budu dál stoupat
Se změnami se umím vypořádat
Musela jsem si dokázat, že to zvládnu Tady jsem
Nepřestanu, dokud nezvítězím Můžu být smělá
Nestydět se Být ve velení
Nebát se Ukázat
Že odvahu mám
To dáš. Nikdo nesoudí.
Řvu jako lev Budu dál bojovat
Teprve začínám Vidím horizont
Budu dál stoupat
Se změnami se umím vypořádat
Musela jsem si dokázat, že to zvládnu
Tady jsem Nepřestanu, dokud nezvítězím
Kourt!
Hej, Gadget? Víš, že teď patříš mezi nás, že jo?
Počkat. Jsem zmatený. EJ režíruje film pro Disney Channel?
Zlato, ne, EJ režíruje Ledové království, divadlo,
a Corbin Bleu režíruje dokument.
A není pro Disney Channel, ale pro Disney+.
- A co bylo Quibi? - Už bys měl vyrazit.
Hej, Ricky. Díky, žes mi dodal odvahu. Jsi můj hrdina.
Řekls, že jsem hrdina?
Páni! Ježíši.
Seznam přání.
Sebe. Příště polijeme tebe. Fakt.
Tak to jsem nečekal.
- Zase ahoj. - Ahoj.
- Vypadáš trochu líp. - Ty vypadáš trochu mokře.
Cos mi to předtím chtěl říct?
No jo, to. Jo.
Pamatuješ, jak jsme museli zpívat před Channingem
a bylo to dost vypjatý?
No?
Něco jsem pak Carlosovi řekl soukromě.
Aspoň jsem myslel, že je to soukromý,
jenže to Channing natočil.
Cos mu řekl?
Děje se něco?
Tak nějak jsme se rozešli.
- Fakt? - Jo a nechci o tom mluvit.
Takže cos Carlosovi řekl?
Řekl jsem mu, že jako Olaf vypadá majestátně.
- Co je malá lež mezi kámošema. - To mi povídej.
- Půjdu... - Jo. Já taky.
- Tak dobrou noc. - Dobrou, Ricky.
Rocket Mane, přesně tebe hledám. Hej! Jsi v pořádku?
Jo, jasně. Užila sis to s Madison?
Jo, to je komplikovaný. Jako...
Myslela jsem, že je po všem, ale ona že ke mně pořád něco cítí.
A ať jí po táboře zavolám.
Takže tě asi nezaujala žádná nová tvář.
Nazdar, hipíci!
- Promiň. Cože? - Hledalas mě?
- Jo. Mluvils s Val? - Ne. Proč?
Zjistila, že z toho zítra Channing chce udělat pravou reality show.
Prý plánuje vyvolávat nejrůznější potíže.
Takže premiéra možná bude katastrofální.
Co budem dělat?
Připravíme se.
České titulky Tereza Tučková