Detta har hänt...
-Dagen för dansen var rätt galen. -Hej, killar.
Ricky ville bli hjälte.
-Ricky. Du är min hjälte. -Hinklista.
Kourtney blev en på klätterväggen.
Jag krigar tills jag vunnit har
Gina och EJ gjorde slut.
-Du är underbar. -Men det är över.
Är allt okej?
Ingen fara.
Maddie och jag gjorde upp.
-Madison. Vad gör du här? -Jag sa att du behövde en vän.
Det var bokstavligen iskallt, men jag tror det hettar till.
Channing ska köra full dokusåpa imorgon.
Premiären kan krascha helt.
-Jag räknar till tre. -På tre eller efter tre?
-Inte det här igen. -Grattis!
-Grattis på födelsedagen! -Grattis!
Och grattis på premiärdagen, för de som håller koll.
Vår show är i fara, men nu fokuserar vi på Ricky.
Det här hade ni inte behövt. Allvarligt.
Jag fick nästan en hjärtattack.
-Är du en gammal gubbe nu? -Vänta. Det kommer mer.
Gör det?
Kom in. Din bästa vän är gammal nog att rösta.
Snälla, säg att stugorna har AC.
-Biggie? -Såklart du dök upp.
Vi har firat födelsedag ihop sen förskolan.
Och du tog förstås med en lott.
Tog med vad?
En lott? Det sista på min hinklista.
-Du är väl här för det? -Har du gått på månen?
Han har faktiskt gjort allt i sommar. Jag heter Jet. Vem är du?
Jag är Ashlyns kille.
Min vän först.
-Är vi vänner? Igår kväll var... -Det är din födelsedag. Vi är vänner.
-Det känns som att jag missat så mycket. -Ursäkta.
GRATTIS RICKY
Önska något.
Var är Gina?
"SLÅ DIG FRI"
Får jag avbryta i två sekunder? Förlåt.
Ja. Då får jag en anledning att sluta.
Jag har börjat gå runt och ta farväl,
för jag måste till campus imorgon,
så jag åker direkt efter showen.
-Tillbaka till college redan. -Ja.
Trevligt.
Ärligt? Njut av high school medan du kan. Det kommer att gå väldigt fort.
Ja, som den här sommaren. Den var här, den försvann.
Som en metafor för allting.
Gina, när rätt person kommer, vet du det.
Det kommer att kännas rätt.
-Har EJ berättat om igår kväll? -Det behövde han inte.
Är det en speciell stund eller kan jag hoppa in?
Jag springer vidare. Men Maddox delar ut lägernamn, missa inte det.
Du, G. Angående igår kväll...
Jag mår bra, Ricky. Jag vill veta var jag står med folk.
Det är över. Det är klart. Jag är okej.
-Handlar det här om... -EJ, eller hur?
Ja. Självklart. EJ.
Han och jag är bara på olika platser. Så ikväll är jag på ett ställe. Arendal.
Det är kungadömet i Frost.
Såklart. Har fortfarande inte läst hela manuset.
Grattis på premiären.
Grattis själv.
Gina. Får jag störa dig?
Du stör aldrig, Em. Vad är det?
Tänk om jag glömmer hur man sjunger ikväll?
Du har ett stort hjärta. Du har säkert en matchande stor röst.
-När jag sjunger ensam låter jag okej. -Du är aldrig ensam här.
Teater är en familj. Även när vi har våra motgångar.
Vi har tillit.
-Miss Jenn? -Grattis till premiären.
Hej. Jag visste inte att du skulle komma tillbaka.
Jag skulle aldrig missa det.
-Miss Jenn, det här är Emmy. -Jag spelar unga Gina.
Då har du tur.
Gå nu ut och hitta din röst.
UNGA ANNA EMMY
Jag brukar alltid va en sån som gömmer sig
Vågar aldrig tala om vad jag tänker mig
Men jag har en dröm djupt här inom mig
Jag vill ge min dröm en röst, så alla hör
Så alla hör Här är jag, du ser mig
Står där jag hör hemma här framför dig
Ser en stjärna klar leda mig
För idag känner jag Att jag har nånting att ge
Här är jag, jag döljer inget mer Du ser mig
Står där jag hör hemma Här är jag
Står där jag hör hemma
Har du känt hur det är att leta efter svar
Och drömma om ett liv där du får lysa klar
Även om det känns helt omöjligt ibland
Så måste jag tro att jag kan Kan på egen hand
Här är jag, du ser mig
Står där jag hör hemma här framför dig
Ser en stjärna klar leda mig
För idag känner jag Att jag har nånting att ge
Här är jag, jag döljer inget mer Du ser mig
Står där jag hör hemma Här är jag
Står där jag hör hemma
Du ser mig
Står där jag hör hemma Här är jag
Står där jag hör hemma
Du ser mig
Ja Du ser mig, ja, ja, ja
Du ser mig
Vi är vår ensemble Det är vi
En halvtimme kvar.
-Hej. Din kille är bedårande. -Madison också.
Ja. Det måste jag reda ut.
Har du berättat något för honom om den här sommaren?
Var hälsade, teaterbarn. Hör på. Ser ni den här kameran?
Det finns 10 till utplacerade över hela teatern.
Det är ikväll det gäller.
Okej? Nytt stort tillkännagivande.
Kvällens föreställning av Frost kommer att livestreamas på Disney+
för att skapa intresse för vår dokumentär.
Spara skriket till scenen, snögubben.
När du märker att din morot har ersatts av en dynamitstav.
-Nej -Vad pratar du om?
Jag kan slänga in saker i sista minuten.
Kul grejer för att liva upp.
Annorlunda än på repetitionen?
Ni var ju fantastiska på den sista repetitionen.
Vi behöver det, men inte bara. Så ändra lite dialog, smäll till varandra.
Dra av några peruker. Kul grejer som gör livestreamen spännande.
-Det kan vi göra. -Vad?
Nej, vi ska göra det.
Utmärkt. Ha det kul.
På andras bekostnad.
Om ni inte trendar i Brasilien så har ni inte gjort jobbet.
Okej?
Varför sa du så?
Inte ens jag tycker att vi ska rycka av varandras peruker.
-Precis. -Det gör vi inte!
Lugna er. Jag spelade bara. För att bli av med idioten.
Säkert?
Channing kanske kan göra bra tv,
men vi är teaterfolk.
Och vi ska göra på vårt sätt ikväll. Sista ordet.
-Okej. -Okej.
-Vi är teaterfolk. -Precis.
Jag vet att allt är skumt nu,
men om vi inte trendar i Brasilien blir din pappa...
Ett problem för morgondagen.
Visa dem nu, Anna.
Snälla teatergudar. Vaka över dessa kära barn ikväll.
De har så mycket press på sig. Snälla låt allt gå vägen.
Eller låt inte alltför mycket gå alltför fel.
Här står vi, med förändrad själ
Slå vår kärlek fri
Slå den fri.
Du kan än.
Nini. Vad gör du... Tänk att du är här.
Jag måste ju dela ut premiärkort. Det är tradition.
Vet alla att du är här? Kourtney blir så glad.
Nej. Jag smög in. Det är en överraskning.
Ditt söta lilla teaterspöke.
De blir helt till sig efter showen. Okej, berätta nu.
Jag har skrivit så många låtar, typ varje dag.
Jag vet inte. Det är bara så enkelt i Kalifornien.
Enkelt är bra.
Men?
Det är mer ett "och" än ett "men".
Mina mammor trivs verkligen där. Och jag också.
Och Marvin har en gäststuga. Och... Du vet inte vem Marvin är. Han är...
Dina mammor har faktiskt messat mig. De har berättat allt.
Ja, det har varit ett par stora veckor.
-Kanske livsavgörande. -Jag förstår.
Mamma C säger att jag ska gå klart sista året på East.
Är det vad du vill?
Du väljer säkert redan en show åt oss,
och jag vill nog inte...
Jag vill inte åka bort och göra alla besvikna.
Det är bara en high school-musikal.
-När måste du bestämma dig om flytten? -Igår.
Om jag vill gå i skolan i Kalifornien måste jag ansöka nu.
Men jag köpte mig en kväll.
Mina mammor sa att jag kan ringa dem efter showen.
Det finns en brasa utanför, till höger om ingången.
Ja. Jag har varit på läger här. Många minnen vid den brasan.
Om du är där efter showen så vet jag ditt svar.
Då gör vi sista året med stil. Du, jag, allihop.
-Och om jag inte är där? -Då vet jag det svaret också.
Och båda svaren är okej. Du kommer alltid att vara en Wildcat.
"Visa ingenting. Visa ingenting."
Där är du ju. Alex och Emmy är grymma på scen.
Varför gömmer du dig här?
Jag har ett ångestutbrott just nu.
Vad hände med tjejen som klättrade uppför väggen igår kväll?
Hon är kvar uppe på väggen.
Sånt här försvinner inte på en kväll.
Jag kommer att vara där. Med dig. Jag är ju din syster.
-Jag är inte redo. -Jo, det är du.
Du kan varje replik. Moroten gör halva jobbet.
Jag är definitivt redo för sången.
Jag menar att jag inte är redo att ta adjö av lägret.
Rinner min mascara?
Det vet jag. Elsa måste få tillbaka sommaren.
Sommaren? Jag vet inte varför, men jag har alltid älskat tanken på sommar
och sol och allt som är varmt.
Jag antar att du inte upplevt värme förut.
Nä.
Men ibland så sluter jag ögonen och föreställer mig hur det skulle vara
om sommaren faktiskt kom.
Brisen är skön Barnen de blåser maskrosfrön
Och jag, jag gör det som snögubbar gör om sommarn
En drink i min hand Jag lägger mig ner i stekhet sand
Solar mig på en underbar strand om sommarn
For hetta och kyla är så underbart Och trivs tillsammans, det är ju solklart
-Det här går riktigt bra. -Verkligen.
De förstör livestreamen.
Nåt måste spåra ur.
Det måste bli galet.
...att jag lättar lätt på trycket på en sommaräng
Kan vi prata i en minut?
Och se himlen, så blå Och ni får också va med, ni två
När jag äntligen gör det frostiga gör om sommarn
-Jag tänker säga det. -Det gör du inte!
Om sommarn
Vi ses i SOMMAR!
Hej, du. Jag har 20 minuters paus.
Livet i ensemblen.
-Ville du prata? -Ja.
När två personer är ifrån varandra
kan ju saker förändras.
Jag har hört talas om det fenomenet.
De senaste två veckorna, när jag jobbat på pizzerian,
och haft tid med mina egna tankar, och...
Vad du än tänker, så tänker nog jag det också.
Hej. Jag vill bara säga, om jag får,
att jag också har ångest.
Och ibland, när jag är hemma och tänker på det, så gömmer jag mig.
-Från allt. -Låter ganska smart.
Förr eller senare måste du komma fram.
-Det är vad min terapeut säger. -Har du en terapeut?
Ja. Det är otroligt. Alla borde ha en terapeut.
Jag förstår inte. Jag menar, jag klättrade uppför väggen.
Varför känns det fortfarande svårt att andas?
Man kommer aldrig riktigt över ångest. Man lär sig bara att leva med den.
Nu känner du hur det känns precis innan du du gör nåt modigt.
Grejen är att mina föräldrar träffades i vår ålder,
och ingen press,
men jag är säkrare än nånsin på att du är den rätta.
Du är min supernova, Ash.
Vi borde gå och heja på Kourtney.
Jag sa väl inget fel? Känns det okej?
Ärligt? Det har aldrig känts bättre.
Snön har lagt sitt täcke
Över berg och glaciär
Det gnistrar i sin enslighet Ingen själ passerar här
Den storm som viner inuti mig tycks ha vänt
Ett isolerat land och jag är dess regent
Ingen får se djupt inom dig Låt dem inte få genomskåda dig
Visa ingenting, vad du än gör
Allt är förstört
Slå dig loss Slå dig fri
Den tiden den är förbi
Slå dig loss Slå dig fri
Vänd dig om, det får bli din sorti
Och aldrig mer ska någon säga nej
Släpp den storm du bär
Lite snö har väl aldrig stört mig
Ta upp telefonen.
Andas.
Ja, tänk vad lite avstånd får allt att verka smått
Och de rädslor som har styrt mig är ett fjuttigt minne blott
Nu ska vi se hur användbar den är, den kraften som jag har
Rätt eller fel, bestämmer jag Jag är fri
Slå dig loss Slå dig fri
Nu ser jag allt och förstår
Slå dig loss Slå dig fri
Fäller inte en enda tår
Här står jag och ska förbli
Släpp den storm du bär
Få inte igång mig.
Min kraft den flödar genom luft och genom mark
Min själ den spirar Kraften väller upp och gör mig stark
Min tanke kristalliserar fantasi till is
Jag lämnar allt som var, förkastar direktiv
Slå dig loss Slå dig fri
Bana väg, låt ske det som sker
Slå dig loss Slå dig fri
Hon som fanns här finns inte mer
Och här står jag, en förändrad själ
Släpp den storm du bär
Snö har väl aldrig stört mig
Heja, Kourtney!
Tio minuters paus. Och om någon ser Channing, slå honom.
-Säg mindre. -Tack, 10.
Nå, hur är 18?
Tja, ungefär som 17, förutom att alla frågar hur det är.
Ni har väl inte växt ifrån mig på två veckor?
Aldrig. Ärligt talat har jag aldrig känt mig mer som ett barn.
Jag ville så gärna bli 18. Lite... Jag vet inte.
-Vill du inte bli vuxen så fort? -Ungefär exakt det, ja.
Vänta. Har alla fått kort från Nini?
Är Nini här?
Lyckospark!
SNYFTAR än ÄLSKAR ER!!!
Ni förtjänar och ger så mycket ljus och kärlek
Här högt upp är utsikten guld För jag är född med ett mod
Jösses. Vad är allt det här?
-Det är paus. Spara rösten. -Det är bara en föreställning.
Och du är allt i den. Åh, Gud.
Det skulle vara en överraskning.
-Sa miss Jenn att jag var här? -Det behövdes inte.
Du skrek jättehögt efter Slå dig fri. Och jag känner igen det skriket.
Jag har inte skrikit så högt här
sen jag kom med i Music Man.
-Det känns som en livstid sen. -Här förändras verkligen livet.
Nini, vi har saknat dig så mycket i sommar.
Det har varit enorma veckor.
Jag har tusen frågor om din sommar.
Jag fick breven och vill höra om Marvin,
och jag kräver att få veta skvallret...
Men...
Det tar 20 minuter att komma i nästa dräkt...
-Du måste gå. -Ja.
-Är allt okej? -Ja, jag är helt...
Du var fantastisk. Det är ni allihop.
Ni betyder så mycket för mig.
Jag behövde nog åka bort och komma tillbaka för att förstå det.
Bra att du kom tillbaka.
-Jag borde nog... Ja. -Ja, gör det. Älskar dig.
Drottningar ställ er upp på er tron
Riket tillhör Er egen person
-Äkta legend, individuell -Visa dig själv, var originell
Ja. Chefen, jag försöker få nåt spännande att hända.
Men ungarna är så seriösa, det känns som Eden
innan Eva bet i äpplet.
Jag glömmer alltid vad hon heter. Okej. Vi hörs.
-Exet dyker upp för att svinga sitt svärd. -Vet du? Hon och jag,
vi fejkade på repetitionen. Okej? Vi är vänner.
Så stick innan nån råkar illa ut. Allvarligt.
-Är du okej? -För första gången nånsin.
Ricky, kom i karaktär. Kom igen.
En känsla av ihålig hjälplöshet sig dröjer
En ny sorts skräck visar sig
Och det faktum att jag knappt kan andas nu avslöjar
Hur du har ändrat på mig
Du lyser upp min värld Helt orädd på din färd
Modigast av modiga är du
Du vågar tro på dom alla du bryr dig om
Jag trodde jag var stark sen mötte jag dig ju
Vad vet jag om kärleken?
Du har ändrat på allt det som jag trodde att jag vet
Du är det
Jag vet om kärlek
Jag gör det nu bara för att du snart åker.
Jag vet.
-Och jag behöver lite moraliskt stöd. -Du klarar det.
Pappa, det är jag.
Vi är mitt i andra akten just nu,
och jag lurade mig själv att du skulle komma.
Jag vet att du tycker att jag slösar bort min tid.
Och jag vet att chansade på att sätta människor över vinster ikväll.
Men jag vill höra dig säga att du är stolt över mig.
Bara: "Jag är stolt över dig, EJ." Är det så svårt?
Pappa?
Hallå? La du...
Han la på.
Carlos!
-Vad stod det på ditt kort? Från Nini? -Hon glömde nog att ge mig ett.
Kom nu, kompis.
Kourt!
Gina!
Nini.
"Miss Jenn, jag ville inte säga adjö, för adjö betyder att det är över.
"Så jag vill bara säga tack.
"Kvällens föreställning visade att det redan finns så mycket talang på East.
"Så jag åker västerut. Nu börjar nåt nytt.
"För alltid din Wildcat, Nini."
Var är alla?
De klär om. De kommer snart.
Hur mår de?
-Så... -Mina bebisar.
-Var vi bra? -Nej. Ni var otroliga.
Vänta. Jessica? Från den första High School Musical-filmen?
-Det är du. Jessica. -Nära nog.
-Du var vår favoritstatist. -Du var min favorit-Corbin.
-Ska vi gå, eller... -Vet ni vad? Vänta.
Jag sätter på micken. Det här är riktigt bra.
Du, Channing, du kan väl ta en lång paus. Okej?
Stick. Det är färdigt. Vi är klara.
Är vi klara? Okej.
Jag har alltid sista ordet i redigeringsrummet.
-Vilket lag? -Han gör det.
-Wildcats! -Vilket lag?
-Wildcats! -Wildcats!
Kom med i spelet!
Det kändes rätt.
Sista kvällen på lägret, alltså?
-Är det slut nu? -Definiera "det".
Det känns bara som att nåt är över.
Ibland börjar inte det riktigt bra förrän nåt annat slutar.
En gång i livet Får ingen andra chans
Då tycker jag att du och jag ska ta den när vi kan
Dra ut den för evigt Och aldrig se tillbaks
Det är vi Och jag älskar det vi har
Denna stund är allt som vi har kvar
Varje dag i vårt liv
Vill jag ha dig här Vill jag hålla i
För vi är
Unga än Och vågar tro
Varje dag ska från nu våra röster höras
Och skrika ut
Ta min hand
Tillsammans ska vi glädjas åt varje dag
Vi tar det tillbaks Vi gör allt det här, tillsammans
Det kommer bli bra Starkare än nåt annat
Det är oslagbart För vi gör vårt val
Det är så det kommer bli
MUSIC MAN - FROST
Varje dag
Hörni? Vi trendar i Brasilien.
Du. Jag glömde. Du fick ett premiärkort. Hittade det bakom soffan.
Från Nini.
Öppna.
Japp.
Hon kom ihåg. Hon kom ihåg lotten.
EN MÅNAD SENARE
FROST: THE MUSICAL: THE DOCUMENTARY
Kourtney, titta hit.
Vi är på världspremiären av Frost: The Musical: The Documentary
här i hjärtat av Hollywood.
Jag är här med Ricky Bowen. Är du redo för berömmelsen?
Jösses. Det är jag inte säker på.
Jag gillar mitt lugna, avslappnade liv i Salt Lake City.
Det är coolt
att vi fick ut vårt budskap om hopp och systerskap.
I slutändan
hoppas jag att de som ser dokumentären vet att det är
riktigt coolt att följa sina drömmar, oavsett vad ens föräldrar säger.
Jag glömde bort att dokumentären skulle visas.
Jag bär Kourtney Greene från topp till tå.
Det är "Kourtney" med K. Inget efternamn.
Vi ser fram emot dokumentären. Vi hade världens bästa sommar.
-Jaså? Världens bästa sommar? -På slutet. Ja.
Jag heter Ricky Bowen och du tittar på Disney+.
Hörni. Vi gör det väldigt avslappnat.
Innan hela publiken får komma in
ska vi visa er trailern för att få era reaktioner.
Var bara er själva.
Var är Channing?
Channing redigerade dokumentären, men vi arbetar inte ihop längre.
Okej. Nu kör vi. Bara era ärliga reaktioner.
Jag inte sett den själv.
-Vi kör. -Ja.
-Då kör vi. Okej.
Sommar. Dags att luta sig tillbaka, koppla av och ha kul. Eller hur?
Men när du tar den första studentproduktionen av Frost
och lägger till ett gäng dramaungdomar, då slår det gnistor.
Gina är min syster.
Jag menar, ni känner Gina. Gina. Gina, Gina.
Hon är väl fantastisk?
Ursäkta. Vad sa hon?
Man tror man känner nån.
Jag sa inte... Det handlade inte om dig, jag svär.
Man kommer till Shallow Lake som en person, men förändras alltid.
EJ och jag har det riktigt bra. Vi är stabila.
Hej, Val.
Jag har många frågor om de två.
Jag pratade om karaktärerna i Frost. Jag hade lärt mig namnen.
Hörni. Mr Bleu?
Många nya i sommar.
-Det är det jag tänker. -Vissa mer minnesvärda än andra.
Jag har aldrig varit på sommarläger och jag är öppen för allt.
Det där? Det kommer att bli nåt.
Herregud. Vi skulle inte ha skrivit på licensavtalet.
Jag har en pojkvän hemma, och längtar efter honom.
Jag kom inte hit för att få vänner.
De klippte bort den andra delen.
Jag fortsatte: "Jag kom hit för att bli en stjärna."
Det blev inte mycket bättre.
Kära nån. Det var inte det här jag tänkte mig.
Jag är kär i tjejen som spelar Elsa, och det gör ont.
Den här sommaren går det hett till.
Jag har ögonen på en sak i sommar. Bara en sak.
Och den ska jag få.
Få inte igång mig.
Jag heter Big Red. Jag är Ashlyns bisexuelle pojkvän.
FROST: THE MUSICAL: THE DOCUMENTARY
Kul för honom.
-Är alla okej? -Jag ringer Seb.
Jag ringer Big Red.
-Jag ringer min agent. -Vänta. Har du en agent?
Är det din första fråga efter det där?
Ja, vi ska nog...
-Ja. -Ja.
-EJ, jag är ledsen. Jag skulle vara...
Du behöver inte vara ledsen. Vi förstod nog vad som var på väg.
Jag borde låtsas slå dig, Ricky, men du är min bror.
Det var likadant när High School Musical-filmen hade premiär.
Allt kommer att ordna sig. Till slut.
Förmodligen.
-Jag stänger av den åt er. -Tack.
Kan vi göra nåt för att stoppa dokumentären?
Nej.
-Han har fel. -Ursäkta? Vem?
EJ. Han sa att vi förstod vad som var på väg. Men det gjorde inte jag.
Inte i bilen på kvällen efter återföreningen.
Eller när jag gjorde hatten åt dig,
och de små fladdriga öronen såg så dumma ut,
men det var ärligt talat det sötaste jag sett.
Ricky Bowen, du har varit en överraskning sen första gången vi träffades.
Du var inte planen. Du var aldrig planen.
Planer ändras. Och jag håller tyst om du vill,
men jag har inte kanske-känslor för dig.
Du är ingen kanske. Du är ett ja.
Och jag vill veta var folk står med mig.
Och nu vet du var du står med mig.
Så jag går härifrån med huvudet högt.
Och ser aldrig tillbaka igen. Om du inte stoppar mig.
Vänta.
Få inte igång mig.
Inspirerad av High School Musical-filmerna skrivna av Peter Barsocchini.
Översättning: Erik Jon-And