Opptegnelsene av Emily Dickinsons liv,
opptil og inkludert Sue og Austins giftemål,
er fullstendige og riktige, sammenlignet med tiden etter.
Kun en håndfull brev overlever de neste par årene.
HELENA FRA TROJA VIL DØ, IKKE HELENA FRA COLORADO
Sannheten ligger kanskje skjult i diktene hennes.
TIL SUE
EKTESKAP
STEPHEN FINNER "MORA SI".
TIL SUE
Mrs. Dickinson.
EN FYR I GRESSET KJØRER...
Se rett frem. Slapp av.
Hva tror du, doktor?
-Det ser ikke bra ut. -Blir jeg blind?
-Nei. Ikke blind. -Gudskjelov. For en lettelse.
Ser du fortsatt utydelig? Glimter det til?
Ja. Av og til når jeg skriver, forsvinner kanten på sidene.
-Skriver du ofte? -Hele tiden.
Du må kanskje slutte med det.
Slutte å skrive?
Kan skrivingen skade øynene?
Alt er mulig.
Emily, du må ikke skade synet ditt.
Du blir ikke blind.
-Ser du? -Hun har iritt.
Det er en betennelse på iris.
I tillegg til myopi.
Hva er behandlingen?
Sitt i dunkle rom hvis mulig.
Unngå sola. Og husk, ikke stol på det du ser.
-Unngå sola? -Ja.
Er det alt?
Pokker.
Det var dyre penger å betale for et umulig råd.
"Unngå sola"? Hun er ikke en flaggermus.
Jeg trenger ikke sola. Jeg har månen.
Hysj. Ser du ikke at jeg kjefter?
Du kan bli noen dager til om du vil.
-Jeg kan observere nærmere. -Jeg vil hjem.
Her har du regningen.
-Du er en kjeltring. -Jeg er Amerikas første oftalmolog.
Dette er skandaløst!
Kom tilbake om seks måneder
for å sjekke.
-Tror du det blir bedre? -Nei.
Det blir verre.
FØR ØYET BLE FJERNET
Før øyet ble fjernet Likte jeg å se like godt
Som andre skapninger med øyne Som ikke vet noe annet
Om jeg ble fortalt det, i dag,
At jeg kan ha himmelen
Ville hjertet blitt delt i to...
Dette er et ran. Utrolig.
Må du mumle sånn om det?
Jeg prøver å finne ut hvorfor tre dager hos legen
koster det samme som en Europa-reise.
Beklager at jeg er så dyr.
Det er ikke din feil, skatt. Jeg bruker knapt noe på deg.
Det er broren din.
Jeg brukte for mye på huset hans.
Han måtte ha det beste av alt.
Så krasjet markedet, jernbanen gikk konkurs...
Får jeg fortsette å tenke nå?
Greit.
Du er en poet. Du skriver hele tiden.
Hva gjør du med alle diktene? Jeg får aldri se dem.
Jeg kan ikke vise dem til deg.
Hvorfor ikke?
Du vil ikke forstå dem.
Du har nok rett.
Jeg håper at du finner noen som forstår.
Slapp av. Jeg har noen som gjør det.
Lang reise fra New York.
-Takk for at du kom. -Klart det. Jeg tar den ut.
Ja. Forsiktig.
Du vil ikke tro hvor mye den kostet.
Jeg vil nok ikke det.
Jeg håper hun liker den.
Sånn.
Takk igjen, Henry.
-Mr. Dickinson, før du går... -Kall meg Austin.
Det føles mindre ubekvemt.
-Austin. -Ja.
-Jeg lurte på... -Ja?
...om låven er ledig i kveld?
Ja. Absolutt.
Løs og ledig.
Er det greit om jeg...
Gjør som du vil der, Henry.
Om noen stiller spørsmål, send dem til meg.
-Du er grei, Mr. Dickinson. -Austin.
Greit.
Faren din er så sparsom for tiden.
Han klager på alle små utgifter.
Han vil ta inn en pensjonær.
-Hva? -Jeg ble også sjokkert.
Jeg sa: "Vi er da ikke respektable om vi har en fremmed hos oss?"
Heldigvis fant jeg en vi kjenner.
Husker du den unge mannen som sluttet i Austins klasse?
Mr. Shipley.
-Han som pleide å... -Han er her allerede.
Hallo, pensjonær.
Hvordan går det?
Hva er dette?
Hallo.
Snakket jeg høyt?
Jeg har sett deg før. Hva heter du?
Jeg er ingen!
Hvem er du?
Jeg er Emily Dickinson fra Amherst.
Jeg må ha møtt deg før. Du ser så kjent ut. Jeg...
Takk.
Jeg...
Hei, hvem er du?
Toget har ikke spisevogn engang. Ikke rart de gikk konkurs.
Hvem snakket du med?
Ingen.
Kule dukker.
Hva gjør du i huset mitt?
Jeg hørte at du laget smuglerwhisky i Kentucky.
Jeg solgte medikamenter.
Det er en av mine vellykkede forretninger.
Hvis den var så vellykket, hva gjør du i Amherst
og leier et rom i mine foreldres hus?
Fint at du spør.
Jeg kom hit på grunn av deg.
-Jeg er overrasket over at du husker meg. -Selvfølgelig.
Du er den reneste, enkleste, mest stille og tradisjonelle jenta jeg kjenner.
Og det er derfor... jeg vil gifte meg med deg.
Ship.
Vi var sammen én gang, og du var med en annen samme kveld.
Det var ikke spesielt ridderlig.
Jeg har forandret meg, Lavinia.
Jeg er ikke slasken som ble full og akte inn i en innsjø.
Jeg er en seriøs, voksen mann med entreprenørinstinkter
og en dyp respekt for kvinner med tradisjonelle verdier
som underdanighet, kyskhet
og en villighet til å gjøre husarbeid.
Jeg er ikke sånn.
Du er Lavinia Dickinson.
Du holder teselskap for kattene.
-Ja, men jeg har forandret meg også. -Hvordan har du forandret deg?
Jeg skal vise deg.
Hei. Hva gjør du?
Bør vi ikke vente? Til vi er gift?
Henry "Ship" Shipley...
Du vet ikke hva du går til.
Det er godt å være hjemme.
-Vi er hjemme! -Hallo?
De er tilbake fra reisen.
Hva sa legen?
Du vet ikke hvor vanskelig dette har vært.
-Jeg er den med øyeproblemet. -Datteren min kan bli blind.
Jeg blir ikke blind.
Hvorfor skjer dette med meg?
Det skjer ikke med deg.
Et blindt barn å ta meg av. Rare pensjonærer i huset vårt.
-Tapetet har sprekker. -Tapetet er nytt.
-Det er umoderne. -Jeg blir ikke blind.
-Slapp av. -For en lettelse.
-Jeg har savnet deg. -Jeg også.
Jeg har så mye sladder.
Jeg har ikke tid. Jeg må jobbe.
Hvorfor så travelt? Vil du ikke si hallo etter tre dager?
Nei. Jeg vil skrive.
Hodet er fullt av ideer.
Legen sa at skriving ikke er bra for øynene.
Så stikk ut øynene mine.
Jeg trenger ikke øynene for å se.
Jeg trenger bare sjelen min.
Jeg ser sannheten med den.
Sannheten kan ses av en blind mann. Med poesi er jeg ikke redd for mørket.
Em, vent.
-Hei. -Hei.
Sue lurer på om du kommer på festen?
-Nei. Si til Sue at hun må komme hit. -Hun er hjemme og gjør seg klar.
-Jeg må snakke med henne. -Hun vil også det.
Derfor ba hun meg om å spørre om du kom på festen.
Si til Sue at jeg ikke kan komme.
Si at du sa at hun ba deg om å be meg komme,
men at hun bør komme og jeg sa...
Jeg er lei av å være budbringer. Kom på festen. Vi er naboer.
Av og til føles plena enorm.
Er jeg invitert på festen?
Mamma, alle må dra på festen.
Hele New England snakker om Sues fester.
Jeg kan referatet fra forrige.
"Mrs. Austin Dickinson fra Amherst strålte på sin soiree.
Salongen i villaen, Evergreens,
var fylt av fiffen i New England.
Italiensk vin sto på menyen. Det er ikke lett å si hva som fløt best,
drikken eller samtalen."
Det er så sprøtt.
Sue er en påvirker.
Jaså? Utrolig at jeg kjenner henne.
-Vet du hvem som kommer? -Ithamar Conkey?
Nei. Mr. Samuel Bowles.
The Springfield Republicans redaktør.
Sue har en felles kontakt med ham. Han kommer.
Han er en mediemogul.
Han kan skrive om oss i avisa. Vi kan bli berømte.
Jeg må finne noe å ha på. Jeg må ha på noe sinnssykt.
Jeg må skifte.
Hvorfor forandrer alt seg?
Engene, mine Fjellene, mine
Alle skoger, ustanselige stjerner
Så mye midt på dagen jeg takler
Mellom mine begrensede øyne
Bevegelsene til dukkende fugler Morgenens gylne vei
For mine, for å se på når jeg likte,
Nyhetene ville drept meg
Hei, Maggie. Jeg visste ikke at du var her.
En god hushjelp er usynlig.
Du har skrevet så mye.
Snart er hele kisten full.
Vi må flytte nattkjolene.
Kan du skjule dem med lakenene?
Familien din vet vel at du er poet?
Jeg liker å ha noen hemmeligheter.
Du skal få jobbe videre.
Jeg skjønner ikke at du kan skrive med bråket fra Sue og Austin.
Det høres ut som de danser.
Kom igjen.
Dette er sinnssykt! Og de har østers!
Østers er billige og tilgjengelige.
-Shipley. -Dickinson!
Du gjør det visst bra. Se på dette stedet.
Jeg er partner i pappas firma.
Så fantastisk.
-Jeg er også forretningsmann. -Vi bør sammenligne porteføljene.
Ja. Jeg håper vi ses.
Jeg bor hos foreldrene dine, og din søster og jeg er forlovet.
Det er vi ikke.
Vi skal forlove oss, men vi tar det med ro.
-For å vise respekt. -Ok.
Han bør behandle deg bedre enn Joseph Lyman.
-Jeg greier meg fint. -Hva skjedde med ham?
Han er i New Orleans.
Jøss. Nola.
The Big Easy.
Jeg hørte at det er kult der.
Tobakken er superbillig.
Ja. På grunn av slaveriet.
Jeg elsker pianisten.
Jeg har ikke hørt stykket før. Er det Handel?
Jeg tror det.
-Jeg takler det ikke. -Abby.
Ok.
Vi bør starte en strykekvartett.
Vi prøvde, men Toshiaki kom ikke på øvingene.
Jeg drev med kalligrafi.
-Jane, du kan spille solo. -Ja.
Vi kan vel starte en bokklubb?
Ja, hva vil du lese?
Kanskje Emerson?
Emerson er avlyst.
Ok. Melville?
Hva med Hawthorne?
Vet dere at alle ligger sammen?
-Så kult. -Ja, det er kult.
Jeg har ikke tid til bokklubb. Jeg har et travelt liv.
Herregud, Jane, det er det.
Jeg har en baby. Og jeg er enke.
Jeg fatter det ikke.
Mannen min døde rett etter jeg fødte.
Du er så sterk, og vi er stolte av deg.
Jeg besvimte i går.
Selvfølgelig. Du er jo enke.
Jeg vet.
Bravo.
Jeg elsker kjolen din.
Takk.
Har Betty sydd den?
Nei, jeg handler ikke hos Betty lenger.
Den er fra New York.
Originaldesignen er faktisk fra Wien.
Lag litt plass.
-Hun besvimte. -Så kult.
SAFIR
FØR ØYET BLE FJERNET LIKTE JEG Å SE
-Avisene. -Takk.
-Ses vi i låven? -Jeg skal prøve.
Festen varer lenge.
Vi må jobbe hele kvelden, ok?
Avisene. Apropos avisene, hvor er Mr. Bowles?
Han burde vært her allerede.
-Jeg kom for å se deg. -Hva er det med øynene?
Legen var ikke sikker. Iritt, tror jeg.
Nei, Emily. Du har blekk i ansiktet.
Her. Bli med meg.
Du er den eneste som kommer på fest som en vaskebjørn.
Jeg er her for å se deg, ikke for festen.
Mens jeg ennå kan se, vil jeg se deg.
Jeg er verten.
Du er alltid verten. Du gjør for mye.
Jeg har ventet i hele dag. Hele uka.
-Jeg må høre. -Emily.
Hva syntes du om diktene mine?
Jeg elsket dem.
Gjorde du det?
Gudskjelov.
Jeg elsker alltid diktene dine, men de nye var...
-Hva? -Hinsides.
Si mer. Vær så snill. Kom igjen.
Når jeg leser dem, er det som...
Det er som hjertet eksploderer.
Sue.
Det er det jeg vil du skal føle.
Ja.
Av og til blir det litt for mye.
Det...
Det kan være så vondt.
Hva mener du?
Diktene dine, de...
Hva?
De får meg til å føle ting jeg ikke vil føle.
Som hva da?
Som da jeg mistet babyen.
Sue.
Det er vel dumt å kalle det en baby.
Nei, det er det ikke.
Det var ikke en baby... ennå.
Det var noe. Og...
...så var det borte.
Har du snakket med Austin om det?
Nei. Han vet ingenting.
-Du sverget... -Jeg vet det.
-...at du ikke skulle si det. -Jeg skal ikke det.
Gud, se på meg.
Jeg skulle vært der ute på festen,
men så står jeg her og gråter.
Hvorfor gjør du alltid dette?
Jeg er så glad for at du kom i kveld,
for det kommer noen jeg vil du skal møte.
Jeg inviterte ham for å introdusere deg.
Hva? Hvem?
Sam Bowles, sjefsredaktør for The Springfield Republican.
Han er en mektig mann, har god smak og elsker å publisere kvinner.
Emily, denne mannen kan sette deg i søkelyset.
Mener du... Publisere diktene mine?
Ja. Emily, tiden er inne.
Verden må høre arbeidet ditt.
Far vil ikke godta det.
Ikke kom med den unnskyldningen igjen.
Du er voksen. Du må ta egne valg.
Faren din kan ikke bestemme.
Jeg kan ikke det.
Det kan du!
Diktene dine er genistreker.
Du skylder verden å la dem bli sett.
Verden må ikke se dem. Du er den eneste som...
Jeg kan ikke være din eneste leser.
Det er ikke nok. Du trenger mer.
Derfor har jeg invitert denne mannen.
Mannen som vil elske diktene dine.
Mr. Bowles, du er her.
Jeg ville ikke vært noe annet sted. Står til, Suzie?
Sam, dette er svigerinnen min, Emily Dickinson.
Selvfølgelig. Den berømte poeten. Jeg har hørt om deg.
Ingen har hørt om meg.
Det er jobben min å vite ting før folk hører om det.
Jeg er pressemann. Jeg må følge med. Jeg må ligge et steg foran.
Verden er i endring, og mediene også.
-Hva har du i ansiktet? -Det er blekk.
Du er interessant. Jeg er interessert.
Jeg har vært i fem byer på tre dager, Suzie,
og reist med jernbanen og møtt mange mennesker.
Det er en rar tid å leve i.
Mr. Bowles gjorde The Springfield Republican
til dagsavis i stedet for ukeavis.
Det var hans innovasjon.
Være rask og knuse ting.
Jeg er avhengig av nyheter.
Som jeg sa, så har jeg hørt mye om deg.
Du er visst en mester til å skrive.
Hun er et geni, Sam.
Jeg vet at hun blir din nye oppdagelse.
Så? Når får jeg lese et dikt?
Emily, du kan lese opp et for oss.
-Her og nå. -Jeg vil gjerne høre det.
Ingen?
Emily?
Dette er ditt øyeblikk.
Så mye tryggere
Antar jeg, med bare sjelen min
På vindusruten
Hvor andre skapninger har øynene
Uforsiktig, med solen
Det er noe galt med henne.
Ikke i kveld.
-Vær så snill. -Jeg vil helst ikke.
Typisk Emily Dickinson.
Hun er mye å takle.
Vil dere ha et nytt Amerika?
Avisen vår heter The Constellation. Vi søker endring, revolusjon.
Vi må gjøre vår del.
-Takk for at du kom. -Takk.
Tekst: Mari Hegstad Rowland