Jis iškilo.
Dieve mano. Kiek šis daiktas sveria?
Devynis kilogramus.
- Koks didžiulis. - Ačiū.
Ragaukit.
Ne! Negalima.
Emile, teisėjai nuvalgytam pyragui nuims balų.
Todėl iškepiau du. Antrąjį Megė paliko virtuvėje.
Keldama ant stalo vos nugaros nepasitempiau.
Šiame kepėjų konkurse nebegaliu rizikuoti.
Praėjusiais metais jis baigėsi tragedija.
Tu likai antra.
Būtent.
Nieko panašaus nutikti nebegali, supratote?
Šiemet aš laimėsiu.
Visi ragaukite ir atvirai išsakykite savo nuomones.
Alkoholio skonis.
Taip, nes mėnesį mirkiau jį brendyje.
Jaučiu lengvą džiovintų vaisių skonį.
Jame - du kilogramai razinų.
Juntami kiaušiniai.
Ką nori pasakyti?
Tiesiog jaučiu, jog dėjai kiaušinių.
Tai - blogai?
Ne.
- Brangioji, tavo pyragas - tobulas. - Tobulas.
Jis - tobulas.
O, taip.
Šis miestas gaus drėgną, lipnų spyrį į užpakalį su prieskoniais.
Dikinson
Šlovė - permainingas maistas
Tu garsiai kramtai.
Tavo mamos sausainiai - tikra bomba.
Dėkoju, pone Šipli.
Tavo mama - puikus pavyzdys.
Turiu pasakyti, kad kaip mūsų nuomininkas, jūs kur kas malonesnis, nei tikėjausi.
Jūs įsiliejote į mūsų šeimą.
Man irgi su jumis gera.
Pagaliau atėjo didi diena!
Šiandien - Amhersto galvijų mugė!
Jūs vis dar pusryčiaujate?
Greičiau, mugė jau prasideda.
Juuuudinkitės.
Čia aš kaip karvė.
- Ostinai, eime šnektelėti į kabinetą. - Tėti, juk šeštadienis.
Ir mes turime reikalų.
Ak, Mege.
Šįvakar gali būt laisva.
Ak, dėkoju, ponia.
Malonu iš jūsų pusės, kad pastebėjot, jog man skauda nugarą.
Aš nepastebėjau.
Šiandien vyks Amhersto galvijų mugė,
o tai reiškia, jog mudviejų su Edvardu laukia ypatinga naktis.
Nesupratau?
Na, kasmet, galvijų mugės metu, mes su Edvardu turim...
Pasimatymą.
Aišku.
Galvijų mugė jį labai sujaudina.
Išgirdau pakankamai, ponia.
Kartą metuose.
Kaip laikrodis.
Nereikia smulkmenų.
Būdamas mano partneris šioje teisės firmoje
ir suaugęs vyras su nuosavu namu,
tikiuosi, įdėmiai seki mūsų šeimos sąskaitų knygas.
- Žinoma. - Tuomet turėtum žinoti,
jog klimpstame į rimtas skolas.
Tikrai?
Tikrai.
Taip, investicijos į geležinkelį sudegė, akcijų rinką krečia bėdos,
nekalbant apie tai, jog į tavo namą sukišom paskutines savo santaupas.
Kurias aš tau grąžinsiu.
Taip, žinau, mano berniuk. Toks yra tavo ketinimas,
tačiau ši diena, regis, vis tolsta.
Dar tavo žmonai išlaidaujant...
Siu patinka leisti pinigus.
Tai jau tikrai.
Anksčiau ji negalėjo to daryti.
Pasirodo, ji puikiai moka elgtis kaip turtuolė.
Na, mes nesame tokie turtingi, kaip galvoja Siu.
Nesame? Taip, nesame.
Ne.
Bet aš sužinojau naujieną.
Taip?
Tavo dėdė Markas Niumanas numirė.
Siaubas.
- Ne. Mums tai - į gera. - Ak. Gerai tada.
Taip. Mane paskyrė jo turto vykdytoju.
Vadinasi, pasinaudojus kai kuriom spragom,
- nieko neteisėto, suprantama... - Taip?
Mums gali pavykti sumažinti savo skolas.
Tik yra vienas kabliukas.
Teks mažumėlę padirbėti.
Nes į namus teks parsigabenti kai ką, kas priklausė mirusiajam.
Puiku. Panašu, kad apie viską jau pagalvojai, tėti.
Todėl atleisi vadeles man, skubančiam į galvijų mugę?
Kokia vadeles?
- Tai - pokštas, nesupratai? - Ne.
Beje, tėti, būti tavo firmos partneriu - didžiulė garbė ir malonumas.
Taip...
Liaukis kaišiojusi man šakutę.
Ostinai, kur buvai? Ragauk mano pyragą.
Tik sakyk, kad skanu.
Turėjau gana įtemptą pokalbį su tėčiu.
Ar viskas gerai?
Nežinau, nes buvau kažkoks išplaukęs.
- Klausykit. - Ką?
Varom į galvijų mugę!
O, taip!
AMHERSTO GALVIJŲ MUGĖ
BŪRĖJA IŠ DELNO
STEBUKLINGA SKALBIMO MAŠINA
Puikiai veikia.
PAGAUK OBUOLĮ
AUSTRĖS
Žiūrėk, Edvardai, austrės.
- Nupirksiu šiam vakarui. - Gerai.
- Tu - tikras jūreivis? - Taip.
Indėnas jūreivis. Kaip įdomu.
Šiais laikais jūreivių tarpe daug indėnų.
Smagu.
Ei, žmogau.
Nevok mano merginos.
- Tu pavogei mano žemes. - Šipai.
Atleisk.
Nebūk senamadiškas.
Nesileisiu kišama į aptvarą kaip kokia kiaulė.
Nesupyk.
Ar taip blogai būti senamadišku?
Kodėl paminame tradicines vertybes?
Vyrai ir moterys yra skirtingi.
Juk tai - biologinis faktas.
Mums sekasi skirtingi dalykai.
Ir tai - nuostabu.
Kuo tai susiję?
ŠVIEŽIOS AUSTRĖS
Atsiprašau.
Praleiskite keksą.
O Dieve. Artėja kepėjų konkursas.
Ar sakiau, kad mirkiau jį brendyje visą mėnesį?
Išsišokėlė.
Džeine, tu šiemet nedalyvauji?
Ne. Esu mažumėlę užsiėmusi, juk aš - našlė.
Lavinja, gražiai atrodai.
Dieve mano. Teisėjai ateina.
Nemačiau tavęs nuo tos iškylos po tavo daržą.
Nes apkrėtei mane sifiliu.
Papasakok apie šį pyragą su sidru.
Pala, o kur razinos?
Nesu mačiusi sidro pyrago be razinų.
Kad niekur neradau razinų. Jos buvo išpirktos.
Mūsų, regis, laukia staigmenos.
Mano pyragas iškeptas iš šešių rūšių miltų.
- Jis panašus į sausainį. - Pati tu panaši į sausainį.
Evelina Dikinson.
- Emilė. - Žinoma.
Kokį pyragą tu mums šiandien iškepei?
Tai - mano patobulintas tradicinio juodojo Karibų pyrago receptas.
Jis kepamas iš kilogramo cukraus ir pusantro kilogramo sviesto.
Bet sodresniam skoniui pakeičiau jį jautienos lajumi.
Čia dar - du pilni muskato riešutai, 19 kiaušinių, 2,5 kg razinų,
0,6 kg serbentų, citrinos žievelė...
Ir visa tai mirkyta mėnesį.
Pagal receptą pakako dviejų savaičių, bet aš padvigubinau.
Jai negerai su galva.
Turite klausimų?
Niekas nešauna į galvą.
Paragaukime.
Tu - irgi niekas?
Kas aš?
Nieko panašaus nesu ragavęs.
Kokia gražuolė.
Ji tobulai tiktų mūsų arklidėse, tiesa?
O, žiūrėk. Ir jos vaikelis. Irgi gražuolis.
Kaip miela.
Nusipirkime juos.
Klausyk, Siu.
Galiu tavęs kai ko paklausti?
Ar aš noriu šios kumelės? Atsakymas yra taip.
Ne. Jau senokai noriu apie tai pakalbėti.
Aš daviau tau pažadą ir gerbsiu jį.
Tačiau su kiekviena diena man vis sunkiau.
Ostinai, apie ką tu?
Noriu paklausti,
gal bent sutiktum pamėginti?
Susilaukti kūdikio.
Prisiekei, kad vedei mane ne dėl šios priežasties.
Taip ir yra.
Bet, Siu, aš jaučiuosi lyg man gyvenime kažko trūktų.
Ar nebūtų smagu kuo nors rūpintis?
Pasirūpink manimi.
Ir nupirk man naują žirgą.
Šių metų Amhersto galvijų mugės kepėjų konkursą laimi...
Panelė Emilė Dikinson!
Amhersto kepėjų konkursą laimi vien baltaodės.
Taip, bliamba!
Ne veltui visą mėnesį mirkiau tą šūdą brendyje.
- Teisėja - jos teta. - Rezultatai suklastoti.
Valio, Emile!
Kodėl tu nieko neiškepei?
Norėčiau padėkoti tarnaitei Megei už pagalbą virtuvėje.
- Be jos man nieko... - Jokių kalbų, prašytume.
Bet aš net užsirašiau.
Šių metų konkurso nugalėtojos
pavardė ir receptas bus paskelbti rytdienos „The Springfield Republican“.
Kalbant apie šį puikų laikraštį,
turiu paminėti, jog mus pagerbė jo garsusis redaktorius.
Ponios ir ponai, ponas Semiuelis Boulsas.
Labas, Amherste. Smagu pas jus.
Pone Boulsai, paragaukite laimėtojos pyrago.
Tu - laimėtoja?
Ateikite, Boulsai. Ragaukite.
Žinoma.
Jis rimtai ims ir valgys?
Gerai.
Velniai rautų. Skanu.
Puiku.
Taip, Emile!
Suprantama, kad Emilę išmokiau kepti,
tačiau ji pati viską tobulino.
Arbatos?
Jau metas.
Edvardai. Čia juk svečiai!
Kantrybės.
Emile, tavo pyragas - toks skanus.
Ačiū, Džeine.
- Skaniausias mano ragautas pyragas. - Negaliu nuo jo atsiplėšti.
Ačiū.
Ar prieš metus nesakei, kad tas pyragas buvo skaniausias tavo ragautas pyragas?
Praėjusių metų pyrago vieta šiukšlyne.
Rimtai. Tas pyragas buvo nesąmonė.
Iš pradžių jis visiems patiko, bet paskui paaiškėjo, kad jis neskanus.
Tam, kas iškepė tą pyragą, reikia nusižudyti.
Ji ir nusižudė.
Pala, ką?
Praėjusių metų nugalėtoja, Lizė?
Jai pakriko nervai, ir ji nusižudė.
- O, taip. - Aha.
- Girdėjau. - Siaubas.
Šlovė susuko jai galvą.
Emile, mano pusbrolis turi malūną. Mielai jus suvesiu.
Gal paminėsi straipsnyje, kad kepei iš jo miltų?
Ar naudojai šią šluotelę? Galiu ją parduoti?
Ar dalyvausi Provinstauno konkurse?
Ne, tai buvo tik...
Žinoma, kad dalyvaus.
Dalyvausime visuose miestuose, kur bus rengiama galvijų mugė.
Bostone, Provinstaune, Niu Heivene.
- Tikrai? - Viena pergalė - gerai. Dvi - dar geriau.
Ištiesink kaspiną, brangute.
Pyragas, pyragas.
Pyragas, pyragas...
Sveikinu.
Ačiū.
- Tavo pavardė atsidurs laikraštyje. - Taip.
Man tai - šiek tiek absurdiška, nemanai?
Absurdiška?
Tave prisimins kaip kepėją, ne kaip poetę.
Pyragas!
Ką jūs čia veikiate?
Tik pažvelkite, žymioji Amhersto kepėja.
Nereikia.
Noriu pasakyti,
- aš pagalvojau ir nenoriu... - Aš atvykau pas tavo tėvą.
Tėvą? O kam?
Ieškau investuotojų į savo laikraštį.
Vilką mini, vilkas čia.
Atleiskite, gerasis žmogau.
Semas Boulsas. „The Springfield Republican“ vyriausiasis redaktorius.
Garbė susipažinti, kongresmene.
Ne. Iš politikos aš išėjau.
Turiu jums geresnį pasiūlymą.
Tikėjausi, kad susėsime pokalbiui.
Kitą sykį. Užeikite į vidų, pasivaišinkite pyragu.
Na, jei jau aš čia, gal paimsiu interviu?
- Kokį interviu? - Savo laikraščiui.
Šalia recepto nedidelė įžanga.
„Dešimt dalykų, kurių nežinojote apie Emilę Dikinson.“
Susidomėjimui sustiprinti.
Nagi, išvaikščiokime tavo pyragą.
Mums pakaks kelių įdomių faktų.
Įdomių faktų? Gerai.
Liepsnelės priklauso strazdų ir lakštingalų būriui.
Ne apie paukščius, o apie tave.
Aš nenoriu kalbėti apie save.
Gerai. Na...
Tada pakalbėkime apie mane.
Ką norėtum sužinoti?
Ką reiškia vadovauti laikraščiui?
Labai įdomu. Be pertraukos.
Aš - nuolat įvykių sūkuryje.
Dirbu kiaurą dieną, kartais ir naktį.
Bėgioju, ieškau istorijų. Ieškau faktų.
Kad ir kur būčiau, kur nueičiau, klausiu: „O kas naujo?“
Taip sužinojau apie tave.
Kaip tai?
Na, kai gavau Siuzės laišką.
Ji pakvietė mane į savo vakarėlį.
O aš atsakiau: „Sakyk, kas ateis į tavo vakarėlį?
Su kuo turėčiau susipažinti?“
Ji atsakė: „Yra viena poetė.“
Tu atvykai į Amherstą dėl manęs?
Ne tik, bet taip.
Aš susidomėjau.
Man visada įdomu išgirsti negirdėtą balsą.
Bet tavojo aš dar negirdėjau.
Ne, negirdėjai.
Aš ragavau tavo keptą pyragą, bet negirdėjau nė vieno tavo eilėraščio.
Aš, matyt, droviuosi.
Taip.
Tu man primeni Merę.
Kokią Merę?
Merę Bouls. Mano žmoną.
Žinoma.
Ji - tokia pati kaip ir tu.
Protinga.
Įžvalgi.
Ji mato esmę, supranti?
Bet jai kartais sudėtinga, nes ji mato ir tamsiąją gyvenimo pusę.
Suprantu.
Taip.
Tai nėra lengva.
Ji - nuostabi moteris, bet ji tiesiog...
Per daug mąsto.
Supranti, ką noriu pasakyti?
Manau, taip.
Keista.
Aš nepažįstu tavęs, bet jaučiu lyg pažinočiau.
Nors gal ir nepažįstu.
Žmonės juk apgaulingi, tiesa?
Šiaip ar taip, jei esi ypatinga, kaip sako Siuzė, aš tai išsiaiškinsiu.
O gal aš nenoriu būti išaiškinta?
Gal aš nenoriu šlovės?
Man patinka tavo apsimestinis kuklumas.
Tai - labai moteriška.
Pirmyn,
apsimetinėk šia kuklia saulute kiek nori.
Bet aš ateisiu ir nuskinsiu tave iš nežinomybės.
Štai taip.
O toks požiūris?
Jis buvo būdingas 1840-iesiems.
Dabar - 1859-ieji, brangioji.
Beveik 1860-ieji.
Tu esi įdomus žmogus, žinai?
Brangieji.
Šampanas - gale. Pilkitės į „Baccarat“ krištolines taures.
Ką tik parsisiuntėm iš Prancūzijos. Nuostabūs raižiniai.
Ūkininkavimas man nerūpi, bet mums reikia dar vieno žirgo.
Technologijos šiais laikais taip tobulėja.
O, taip. Girdėjote apie Morzės abėcėlę?
Ar aš girdėjau? Aš puikiai ja rašau.
Užjaučiu netekus vyro.
Jei atvirai, nieko baisaus.
Aš labai myliu savo kūdikį.
Kaip miela.
Atleiskite, kad trukdau. Jūsų naujas žirgas - arklidėse.
Gerai. Ačiū, Henri.
Tu jai nupirkai dar vieną žirgą?
Ko tik Siu užsigeidžia.
- Laisvę riešams. - Kaip gražu.
Su pagodos formos rankovėmis mano gyvenimas pasikeitė.
Palauk, Henri.
Noriu, kad paimtum.
Kam?
Leisk savo nuožiūra.
Ar tikrai neabejojate?
Prašau. Paimk.
Noriu sumokėt už ką nors, kas nors šiek tiek vertinga.
Esu jums dėkingas.
Kas čia buvo?
Ak, niekis.
Tegu tai lieka tarp mūsų, gerai?
Manim gali pasitikėti, Ostinai.
Atnešt tau dar vyno?
Ar našlės geria?
Dar kaip.
Man metas grįžt namo.
- Interviu vis tik negavau. - Ne.
Ne, ir tai - gerai.
Aš nenoriu, kad mane prisimintų
kaip Amhersto galvijų mugės kepėjų konkurso nugalėtoją.
O kaip nori, kad tave prisimintų?
Šlovė - permainingas maistas
Neblogai.
Pati dabar sugalvojai?
Taip.
Taip, man į galvą kaip tik beldžiasi eilės.
Dabar?
Taip. Kai jau ateina, jų nesustabdysi.
Paskaityk jas man.
Šlovė - permainingas maistas
Svyruojančioj lėkštėj
Juo svečias vaišinos Bet antrąsyk
Jo negali patiekt
Tęsk.
Jo trupinius... Jo trupinius...
Jo trupinius renka varnos
Ironiškai sukranksi Ir praskrisdamos
Ir praskrisdamos numeta į grūdų maišus -
Žmonės suvalgo juos ir miršta.
Suvalgo juos ir miršta.
Tai - kur kas geriau, nei tavo pyragas.
Prašom čia.
Aš - svetainėje.
- Kas čia? - Kas...
Kas čia?
Čia - Ana ir Klara.
Marko Niumano dukros.
Jų tėvas neseniai mirė, tad jos ir jų palikimas dabar - mūsų.
Mergaitės, pasisveikinkite su savo teta.
Kur mūsų lova? Ji turi būti patogi.
Antraip aš ją sudeginsiu.
Tau gresia bėda.
Ką čia veiki? Kas tu toks?
Aš - Niekas.
Atėjau tave įspėti.
Paklausyk manęs, Emile Dikinson.
- Tu mane pažįsti? - Taip. Nors man nederėtų.
Tu neturi būti žinoma, supranti?
Ne. Nesuprantu.
Emile, nesiek šlovės.
Nepasitikėk niekuo, kas linkės tau šlovės.
Jie - nenuoširdūs.
Šlovė - nenuoširdi.
Ji tavimi pasinaudos.
Ji tave sunaikins.
Išvertė Egidija Tučkuvienė