Den har uppstigit.
Jösses. Hur mycket väger den där?
Nio kilo.
-Det var inte lite. -Tack.
Smaka.
Nej! Låt bli.
Emily, smakdomarna drar av poäng om nån har ätit av den.
Därför gjorde jag två. Maggie har den andra ute i köket.
Jag fick nästan ryggskott av att lyfta upp den på bordet.
Jag tar inga risker med den här bakningstävlingen.
Förra året var en katastrof.
Du blev ju tvåa.
Just det.
Inget liknande får hända igen, förstått?
Jag ska vinna den här tävlingen.
Jag vill att alla smakar och säger er ärliga åsikt.
Den smakar som sprit.
Den har stått indränkt i konjak i en månad.
Det smakar lite som torkad frukt.
Jag hade i två kilo russin.
Den är lite äggig.
Vad menar du?
Det smakar en aning ägg.
Är det negativt?
Nej, då.
-Kära du, kakan är perfekt. -Perfekt.
Den är perfekt.
Gosse.
Den här stan ska få en fuktig, kladdig, välkryddad överkörning.
Berömmelse är en obeständig föda
Vad ljudligt du tuggar.
Din mammas bullar är utsökta.
Tack, mr Shipley.
Din mamma är en verklig förebild.
Jag måste säga att ha er som inneboende är trevligare än jag kunde tro.
Ni passar så bra in i familjen.
Ni passar bra för mig också.
Äntligen är den stora dagen här!
Dags för Amhersts boskapsmarknad!
Äter ni frukost än?
Kom, alla är redan nere vid boskapsskjulet.
Kom muuu.
Kovits.
-Austin, ett ord i enrum. -Pappa, det är lördag.
Och vi har affärer att sköta.
Jo, Maggie.
Jag ville säga att du kan ta ledigt ikväll.
Tack, frun.
Så snällt att ni märkte mitt ryggont.
Det gjorde jag inte.
Idag är Amherst boskapsmarknad,
alltså en särskild kväll för mig och Edward.
Ursäkta?
Du förstår, varje år på kvällen för boskapsmarknaden har Edward och jag...
...en träff.
Jaha.
Boskapsmarknaden tänder honom verkligen.
Jag har hört nog, frun.
En gång om året.
Med ett urverks precision.
Snälla, inga fler detaljer.
Som partner i juristfirman
och som vuxen man med ditt eget hem att sköta om,
antar jag att du håller reda på familjens ekonomi.
-Självklart. -Då måste du vara medveten om
att vi har skuldsatt oss rejält.
Har vi?
Det har vi.
Ja, med järnvägsinvesteringarna och börsnedgången,
för att inte nämna alla pengar för byggandet av ert hus.
Som jag ska betala tillbaka.
Jag vet. Det är din avsikt,
men den dagen framstår alltmer avlägsen.
Och med din frus extravaganta smak...
Sue gillar att spendera pengar.
Det gör hon verkligen.
Hon har aldrig kunnat det förut.
Och hon har talang för att vara rik, visar det sig.
Tja, vi är inte riktigt så rika som Sue tror.
Är vi inte? Jag menar, det är vi inte.
Nej.
Men jag har fått nyheter.
Okej.
Din onkel Mark Newman har dött.
Vad trist.
-Nej. Det är mycket bra för oss. -Jaha. Okej, bra.
Ja. Du förstår, jag har utsetts till testamentsexekutor.
Vilket innebär att via olika kryphål,
-alla helt lagliga förstås... -Jaha?
Ja, vi kan nu vänta ett kassainflöde som reducerar våra skulder.
Under en förutsättning, förstås,
som betyder lite extra arbete för oss...
...att införliva vissa av den avlidnes tillgångar i vårt hem.
Okej. Du verkar ha räknat ut det här bra, pappa.
Så jag ska inte tygla mitt spenderande på boskapsmarknaden. Va?
Tygla?
-Det är en ordvits, förstår du? -Nej.
Förresten, pappa, är det en nöje och en ära att vara partner i firman.
Ja...
Sluta peta på mig med en gaffel.
Austin, där är du. Smaka min kaka.
Säg att den är god.
Jag hade ett jobbigt samtal med pappa.
Är allt som det ska?
Jag vet inte, jag hörde inte riktigt på.
-Hör ni. -Vad?
Nu går vi till boskapsmarknaden!
Ja!
AMHERST BOSKAPSMARKNAD
BLI SPÅDD I HANDEN
MIRAKULÖS TVÄTTMASKIN
Den fungerar ju utmärkt.
FISKA ÄPPLEN MED MUNNEN
OSTRON
Titta, Edward, ostron.
-Jag ska köpa några, för ikväll. -Javisst.
-Så du är en riktig sjöman. -Ja.
En indian som är sjöman. Så intressant.
Det finns faktiskt många indianer som är sjömän nu.
Intressant.
Hej där.
Stjäl inte min flicka.
-Ni stal mitt land. -Ship.
Ursäkta.
Var inte gammalmodig.
Jag låter mig inte stängslas in som en gris.
Inte illa menat.
Vad är det för fel med att vara gammalmodig?
Varför kasta ut traditionella värderingar?
Män och kvinnor är olika.
Det är ett biologiskt faktum.
Vi har olika färdigheter.
Och det är fint.
Vad har det med saken att göra?
FÄRSKA OSTRON
Ursäkta mig.
Här kommer en fruktkaka.
Jösses. Det är dags för bakningstävlingen.
Nämnde jag att den har varit indränkt i konjak i en månad?
Hon är så dramatisk av sig.
Jane, deltar du i tävlingen i år?
Nej. Jag är upptagen med att vara änka.
Lavinia, du ser pigg ut.
Herregud. Smakdomarna är här.
Vi har inte setts sen du gav mig en rundtur i din grönsaksträdgård.
Och du gav mig syfilis.
Berätta om ciderkakan.
Men vänta, var är russinen?
Jag har aldrig sett en ciderkaka utan russin.
Jag fick inte tag i russin. De var slutsålda överallt.
Vi har överraskningar att vänta.
Min kaka är gjord med sex sorters mjöl.
-Den ser ut som en bulle. -Det gör du också.
Evelina Dickinson.
-Emily. -Givetvis.
Vad har du för kaka åt oss idag?
Det är min version av en traditionell karibisk fruktkaka.
Den innehåller ett kilo socker och ett kilo smör.
Men jag lade till njurtalg för rikare smak.
Två hela muskotnötter, 19 ägg och två kilo russin,
7,5 hekto korint, suckat som smaksättning...
...allt har saftats i en månad.
Receptet sa två veckor, men jag tog i lite extra.
Hon är inte normal.
Har ni några frågor?
Inte för ögonblicket.
Vi provsmakar.
Är du också ingen?
Är jag vadå?
Jag har aldrig smakat nåt liknande.
Så fin hon är.
Vore hon inte perfekt i vårt stall?
Titta, hon har ett föl. Du är också söt.
Så sött.
Vi köper dem.
Sue...
...får jag fråga dig en sak?
Om jag vill ha hästen? Svaret är ja.
Nej, det är nåt jag länge har tänkt ta upp.
Jag gav dig ett löfte, och det löftet vill jag infria.
Men det blir allt svårare för mig.
Austin, vad menar du?
Jag undrar...
...om du är villig att göra ett försök.
Att få barn.
Du svor att du inte tog mig av det skälet.
Det gjorde jag inte.
Men jag känner att det är nåt som saknas i mitt liv.
Vore det inte fint att ha nåt att ta hand om?
Så ta hand om mig.
Och köp en ny häst åt mig.
Och vinnare i årets bakningstävling på Amhersts boskapsmarknad är...
...miss Emily Dickinson!
Man måste vara vit för att vinna här.
Ja, ge hit!
Belöningen för att eländet stått indränkt i konjak i en månad.
-Domaren är hennes faster. -Det är orättvist.
Heja, Emily.
Varför bakade du inget?
Jag vill tacka min piga Maggie för hennes stöd i köket.
-Jag hade inte klarat det... -Inga tal.
Men jag skrev en sak.
Vinnaren av årets tävling
får sitt namn och recept tryckt i morgondagens Springfield Republican.
Och på tal om den utmärkta tidningen,
har dess välkände redaktör just kommit hit.
Mina damer och herrar, mr Samuel Bowles!
Hallå, Amherst. Roligt att vara här.
Mr Bowles, kom och smaka den vinnande kakan.
Så du är vinnaren?
Kom och smaka, Bowles.
Jag tar själv.
Äter han kaka på det viset?
Okej.
Jäklar, vad god den var.
Toppen.
Heja, Emily!
Jag lärde förstås Emily grunderna i bakning,
men hon stod för konstnärskapet.
Mer te?
Det är nästan dags.
Edward. Tänk på gästerna!
Tålamod.
Emily, din kaka var jättegod.
Tack, Jane.
-Jag har aldrig smakat bättre. -Jag är betagen.
Tack, tack.
Sa du inte likadant om fjolårets vinnarkaka?
Fjolårets vinnarkaka var rena smörjan.
Jag menar det. Den var en bluff.
Folk var som tokiga i den, men egentligen var den inte så god.
Ja, den som gjorde kakan borde ta livet av sig.
Det gjorde hon ju.
Vänta, vadå?
Ni vet fjolårets vinnare, Lizzie?
Hon fick mentalt sammanbrott och begick självmord.
-Visst, ja. -Ja.
-Jag hörde om det. -Så hemskt.
Berömmelsen steg henne väl åt huvudet.
I alla fall, Emily, min kusin har en kvarn och jag vill gärna sätta er två i kontakt.
Du kunde nämna i din artikel hur du använder hans mjölsort.
Är det här vispen du använde? Får jag sälja den?
Tänker du tävla i Provincetown?
Nej, det här var bara...
Det är klart att hon ska.
Vi kommer att tävla vid varenda boskapsmarknad.
Boston, Providence, New Haven.
-Ska vi? -En vinst är bra. Två är en trend.
Räta till rosetten, kära du.
Kaka, kaka.
Kaka, kaka...
Gratulerar.
Tack.
-Ditt namn i tidningen och allting. -Ja.
Men nog är det väl lite absurt?
Absurt?
Att du blir ihågkommen som bagerska, inte som poet.
Kaka!
Vad gör du här?
Ser man på, Amhersts celebritetsbagare.
Låt bli, snälla.
Jag vill bara säga
-att jag har tänkt efter och vill inte... -Jag kom för att träffa din far.
Min far? Varför?
Jag söker investerare till tidningen.
Där har vi honom ju.
Jag ber om ursäkt.
Sam Bowles, chefredaktör för The Springfield Republican.
Angenämt, kongressledamoten.
Nej. Jag har slutat med politik.
Jag har ett nytt förslag till er.
Jag hoppades få tala med er om saken.
En annan gång. Gå in och ät lite kaka.
När jag ändå är här, ska vi få den där intervjun överstökad?
-Vilken intervju? -För tidningen.
Den kommer bredvid ditt recept, en liten kul introduktion.
"Tio saker ni inte visste om Emily Dickinson."
Nåt som skapar intresse.
Kom så motionerar vi bort kakan.
Vi behöver bara lite kul fakta.
Kul fakta, jaha.
Rödhaken är besläktad med koltrasten och näktergalen.
Inte om fåglar, om dig.
Jag vill inte prata om mig.
Jaha. Nåja...
Då pratar vi om mig.
Vad vill du veta?
Hur är det att driva en dagstidning?
Spännande. Det händer saker jämt.
Jag är jämt mitt uppe i nåt.
Jag jobbar hela dagarna, ibland hela nätterna.
Jag jagar runt efter nyheter. Jagar fakta.
När jag pratar med folk frågar jag jämt: "Nåt nytt?"
Det var så jag fick höra om dig.
Vad menar du?
Jag fick ett brev från Suzie.
Hon bjöd mig till festen.
Jag svarade: "Vilka kommer att vara där?
Vem behöver jag lära känna?"
Hon sa: "Tja, vi har en poet."
Så du kom till Amherst för min skull?
Bland annat, ja.
Jag var intresserad.
Jag är alltid intresserad av att höra en ny röst.
Men jag har inte hört din än.
Nej, det har du inte.
Jag har smakat din kaka, men inte läst dina dikter.
Jag är väl lite blyg av mig.
Ja.
Du påminner mig om Mary.
Vilken Mary?
Mary Bowles. Min fru.
Självklart.
Hon är precis som du.
Intelligent.
Insiktsfull.
Hon ser verkligen saker, du vet.
Men det blir jobbigt ibland, för hon ser livets mörka sidor.
Det förstår jag.
Ja.
Det är inte lätt.
Jag menar, hon är en fantastisk kvinna, men hon...
Hon tänker för mycket.
Vet du vad jag menar?
Jag tror det.
Det är lustigt.
Jag känner dig inte, men det känns som om jag gjorde det.
Fast kanske ändå inte.
Man kan lura sig på folk.
Men om du är så speciell som Suzie säger, så tänker jag upptäcka det.
Och om jag inte vill bli upptäckt?
Jag kanske inte vill bli berömd?
Jag gillar din blygsamhet.
Den är så feminin.
Men fortsätt, du.
Låtsas vara en blyg liten blomma.
Men jag ska plocka dig från obemärktheten.
Precis så här.
Och hela den där attityden?
Den hör hemma i 1840-talet.
Det är 1859 nu.
Nästan 1860-talet.
Du är en spännande person, vet du det?
Kära ni.
Det finns champagne där borta. Och använd Baccarat-glasen.
De kom just från Frankrike, och de är utsökt gjorda.
Jag bryr mig inte om lantbruk, men vi behövde helt klart en häst till.
Tekniken gör såna framsteg nuförtiden.
Jag vet. Har du hört talas om morsekod?
Hört talas om? Jag bemästrar den helt.
Det var tråkigt att höra om din man.
Det är ingen fara.
Jag älskar mitt barn så mycket.
Så fint sagt.
Ursäkta att jag stör. Den nya hästen är installad.
Okej. Tack, Henry.
Har du köpt en ny häst åt henne?
Sue får vad hon pekar på.
-Handleden blir fri. -Absolut.
Pagodaärmen ger mig liv.
Vänta, Henry.
Ta de här pengarna.
Till vad?
Till vad du än behöver.
Är ni säker?
Snälla. Ta pengarna.
Jag vill betala för nåt som verkligen betyder nåt.
Jag uppskattar det verkligen.
Vad gällde det där?
Ingenting.
Men vi håller det mellan oss.
Lita på mig, Austin.
Vill du ha lite vin?
Dricker änkor?
Mycket.
Dags att gå hemåt.
-Vi gjorde aldrig intervjun. -Nej.
Och det är helt okej.
Jag vill inte bli ihågkommen
som vinnaren av bakningstävlingen på Amhersts boskapsmarknad.
Hur vill du bli ihågkommen?
Berömmelse är en obeständig föda
Bra.
Kom du just på det?
Ja.
Ja, en dikt kommer till mig.
Just nu?
Ja, de kommer hela tiden. De upphör aldrig.
Säg den högt.
Berömmelse är en obeständig föda
På en ostadig tallrik
Vars bord en gång en Gäst men inte
Vid andra dukningen
Fortsätt.
Vars smulor... Vars smulor...
Vars smulor kråkorna inspektera skall
Och ironiskt kraxa Och flyga sin väg
Flyga förbi dem till farmarboden -
Människor äter den och dör.
Äter den och dör.
Det var ännu bättre än kakan.
Den här vägen.
Jag är i salongen.
-Vad är det här? -Vad...
...är det där?
Det här är Anna och Clara.
Mark Newmans flickor.
Deras far har nyligen dött, så de och deras arv är nu vårt.
Flickor, hälsa på tant.
Var är vår säng? Måtte den vara bekväm.
Annars sätter jag eld på den.
Du har problem.
Vad gör du här? Vem är du?
Jag är Ingen.
Jag är här för att varna dig.
Lyssna på mig, Emily Dickinson.
-Du vet vem jag är? -Ja. Men jag borde inte.
Du bör inte bli känd, förstår du?
Nej. Inte alls.
Emily, sök inte berömmelse.
Lita inte på andra som vill göra dig berömd.
De är inte äkta.
Berömmelse är inte äkta.
Den utnyttjar dig.
Den förgör dig.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson