Aurinko
Mikä hätänä, kulta?
En voi kirjoittaa.
Himskatti, en ajatellut kuulevani tuota sinulta.
Annettuani hänelle yhden runoni.
Kenelle?
Hra Bowlesille.
Kaksi viikkoa sitten jätin tarkistettavaksi.
Eikö olekin kamala sanapari?
Jättää tarkistettavaksi. Aivan kuin hän hallitsisi minua.
Kuin hän olisi isäntäni.
Jotkut saavat sellaisesta iloa.
Unohda. Mikset voi kirjoittaa?
Mitä hyötyä on kirjoittaa runoa, jos hän hylkää tämän?
Mistä tiedät hänen hylkäävän sen?
En tiedä.
En tiedä mitään.
En tiedä, milloin saan tietää.
Luoja, elämäni on täysin jumissa.
Tämä oli valtava virhe.
Hän ei ole lukenut sitä vielä.
Hän on kiireinen. Lukee, kun ehtii.
Silloin olen jo surkastunut ja kuollut.
Emily?
Mikä hätänä?
Kuulin valituksesi yläkertaan.
Olen tyhjä.
Kuivunut. Mitätön.
Hyödytön kuori.
Hänellä on kirjoituskammo.
Kaunokainen seuraa hiljaa aurinkoa
Maggie, kerroitko veljillesi, että tarvitaan toinen huussi?
En, rouva.
Miten selität tämän kuopan?
Se voi olla nuorien vieraittemme työtä.
Näin heidät eilen maleksimassa työkaluvajassa.
Eivät tytöt ole tätä kaivaneet. Se on liian suuri.
Ette tiedä, mihin nuoret tytöt pystyvät.
Edward, he eivät voi asua meillä enää.
Newmanin tytöt eivät kaivaneet kuoppaa.
Siskosi ja lankosi hemmottelivat heidät pilalle.
He ovat Brooklynistä.
Se ei käy tekosyystä.
Olo on kuin kissanpennulla -
syvässä kuopassa ilman reittiä pois.
Yritä kirjoittaa limerikki.
Meidän pitää keskustella.
-Myöhemmin. Menen katsomaan lintuja. -Tämä ei voi odottaa.
Ne tytöt ovat holtittomia. Polttavat talon, jos annamme.
Sitten emme anna.
Nyt keltaperäkerttuli kaipaa huomiotani.
Minä tarvitsen sitä.
Saanko tulla mukaan? Haluan selvittää ajatuksiani.
Loistava idea.
Lääkärihän käski välttää aurinkoa.
Hän oli puoskari.
Tule. Mennään.
Veljeni voivat hakea kissan.
Raukka. Mikä tuon nimi on?
Uskoakseni Drummydoodles.
Ei. Se puree.
Huomaavatko vanhempani, että olet aina huoneessani?
En tiedä. Pitäisikö huolestua? Ehkä lopettaa.
-Ei, se on seksikästä. -Eikö?
-On kiva rikkoa sääntöjä. -Selvä.
-Se ei toimi. -Niin.
Anna hetki aikaa.
-Se on... -Hyvä on.
-Se ei tee mitään. -Niin.
Ehkä koska ei pitäisi tehdä tätä.
Mitä tarkoitat? Etkö nauti?
Nautin. Nautin liikaa.
Ei sen pitäisi olla tällaista. Tämä on täysin sopimatonta.
-Niin. -Ei.
Yritän noudattaa käyttäytymissääntöjä.
Olla kohtelias.
Aina kun suutelen sinua kädelle, yrität työntää takaisin sänkyyn.
Enpä tiedä. Alan tuntea, että minua käytetään hyväksi.
-Siis mitä? -Niin.
Inhoan sitä, kun naiset saavat tuntemaan näin.
Aivan kuin he haluaisivat vain kehoani.
Mitkä naiset?
Hetki.
Tarkoitatko Lolaa?
Voi luoja.
Hänen nimensä tuo mieleen sirkusmaalin rasvaisen hajun,
hänen ruoskansa sivalluksen ja hänen inhat työntönsä...
-Mitkä? -Hämähäkkitanssissa.
Hämähäkkitanssissa?
Hän ei ollut edes koulutettu tanssija. Hänellä ei ollut taitoja.
-Voitko kertoa lisää? -En. Kuuntele.
Etenemme aivan liian nopeasti.
En tullut tätä varten. Olemme New Englandissä, emme villissä lännessä.
En voi -
rakastua taas Lolan kaltaiseen tyttöön.
En pysty siihen.
Siksi tulin luoksesi, Lavinia.
Sinusta tulee lasteni äiti.
Emme ole edes kihoissa.
Voi paska.
Sain idean.
Katso ylös.
Rubiinityranni.
Sinitöyhtönärhi. Täällä.
Katso tuonne. Tuolla se on.
Kyllä vain.
Auttaako tämä?
Auttaako mitä?
Onko olosi parempi?
Ei.
On vielä aika paha olo.
Johtuuko se taas näöstäsi?
Johtuu. Luovasta näkökyvystäni.
En näe mitään.
Luulin, että runoja vain tulee.
Niin. Ne loppuivat.
Kunpa voisin tehdä jotain.
Minulla ei ole luovuuttasi.
Tuolla oli kardinaali.
Tuossa on kiehtova lintu.
Missä? Mikä niistä?
Katso tuonne. Veljesi.
Kaarnassa on outoa...
Hei, isä.
Esittelen sinut.
Kuka tämä on?
Tämä on Amherstin koristepuuyhdistyksen erityisvieras,
hra Frederick Law Olmsted.
Olmsted.
Hän suunnittelee -
suuren puiston New York Cityn keskustaan.
Puisto kuulostaa mahtavalta. Minkä annatte sille nimeksi?
Ajattelin Keskuspuistoa.
Se on täydellinen nimi.
Se on hyvä, ei loistava.
Arvaa, mitä muuta hän suunnittelee.
Mitä?
Amherstin kaupunginpuiston.
Mahtavaa.
Älä viitsi.
Älä viitsi?
Ei, hyvä mies. Minun täytyy tehdä päinvastoin.
Minun täytyy tulla tänne.
Katsokaa. Se on hänen prosessinsa.
Nähkääs, tulen paikkaan ja kuuntelen.
En puhu paikalle.
Annan paikan puhua minulle.
Mitä paikka sanoo?
En ole ehtinyt kuulla sitä vielä.
Niin.
Olemme seisoneet tässä paikassa tunnin.
Mikä tunti on?
Maailmankaikkeuden mittakaavassa tunti ei ole mitään.
Meidän pitää heittää pois kaikki kellot.
Luonnolla on oma aikansa.
Minun täytyy nyt vaellella.
Hän on mielenkiintoisimpia tapaamiani ihmisiä.
Luova nero. Suuri saavutus koristepuuyhdistykselle.
Menen mukaan.
Odota. Mitä sinä teet?
Hän voi auttaa minua.
Minä luulin auttavani!
Hra Olmsted.
Olen hyödytön isä.
Älä sano noin.
Kasvatit kolme lasta. Meistä kaikista tuli ihan hyviä.
Älä viitsi.
Olette hiuskarvan varassa.
Nyt meillä on kaksi uutta huolehdittavaa.
Tarkoitat teinejä.
Niin.
Newmanin tytöt.
He ovat käyttäytyneet huonosti. Äitisi ei ole iloinen.
Sain idean.
Minkä?
Adoptoin heidät.
Mitä sanoit?
Adoptoin mielelläni.
Pidän heistä, ja meillä on paljon tilaa.
Yläkerrassa on lastenhuone.
Talo tuntuu välillä yksinäiseltä.
Oletko varma?
Se on vähintä, mitä voin tehdä. Heidän perintönsä maksaa talomme.
Totta, ja se olisi helpotus äidillesi.
Teen sen mielelläni. Otan heidät.
Hyvä on. Ongelma on ratkaistu.
Hurraa.
Nyt pitää kertoa Suelle.
Minulle puiston tekeminen vastaa maalausta, näytelmää tai runoa.
Runoa? Oikeastiko?
Ei ole mitään eroa.
Olen taiteilija. Säveltäjä.
Kankaani vain on maa ja säkeistöni luonnonmateriaalia.
Esimerkiksi tämä kivi -
tekee juuri oikean vaikutuksen.
Voi ei!
Mitä nyt?
Tämä ruusupensas on kamala.
Mikä sitä vaivaa?
Vastaa rehellisesti.
Voisitko istua tämän vieressä rauhallisesti?
Ehkä.
"Ehkä" ei riitä.
Pensas pitää poistaa.
Odota hetki. Anna minun kokeilla.
Kerro.
Voisitko istua tämän pensaan vieressä kirjan kanssa -
ja tuntea, ettei maailma häiritse lainkaan?
Voisitko tuntea parantuvasi kaupunkielämän kidutuksesta?
Odotan niin kauan kuin tarvitset.
Suoraan sanottuna en.
Pensas poistetaan.
Mitä teet, kun et tiedä, mitä tehdä?
-Kun en tiedä? -Niin.
Odotan.
-Kuinka kauan? -Tuo on kiva.
Tarpeen mukaan.
Kuukausia, vuosia.
Olet varmasti kärsivällinen.
Teen vuosisatoja kestävää taidetta. Tulevat sukupolvet nauttivat puistoistani.
Puistoni voisivat pelastaa demokratian.
En voi kiirehtiä.
Jäätkö ikinä jumiin?
Kieltäydyn jäämästä.
Katso tuota.
Yksi parhaimpia näkemiäni Taxus baccatoja.
Mikä Taxus?
Nuo pensasaidat.
Mutta soljuvatko ne?
Leviävätkö ne vaivattomasti kuin aallon harja?
Saavatko ne sydämen laulamaan?
Amerikka, vapaiden maa,
jossa luokat voivat seurustella tasa-arvoisina, yhtenä.
Mennään ottamaan selvää.
Mitä?
Mitä...
Voi luoja.
Olen kuopassa.
Huhuu!
Huhuu?
Luojan tähden.
Huhuu!
Olen kuopassa!
Voitko uskoa?
Sam kertoo käyneensä Great Barringtonissä salongissa,
jossa oli frenologin luento.
Selvä. Hänen muhkuroitaan tunnusteltiin.
Frenologit ovat nyt muotia.
Juhliamme pitää parantaa.
Länsi-Massachusettsin salonki ei voi olla omiani parempi.
Tunnen emännän.
Hän ei osaa edes tavata sanaa frenologi.
Sue!
Siinähän sinä olet. Mahtavia uutisia.
Mitä ne ovat?
Clara ja Anna Newman, suloiset pikku serkkuni,
tulevat asumaan luoksemme tänne Evergreensiin.
Eikö olekin ihanaa?
Mitä sinä höpiset?
Teemme kodin näille lapsiraukoille.
Voihan serkkuja adoptoida?
Et edes kysynyt minulta.
-En halua heitä tänne. -Heillä ei ole paikkaa, mihin mennä.
He ovat orpoja. Kodittomia.
Kuten sinä ennen kuin sinusta tuli Dickinson.
Juuri sitä haluan.
Kahta elävää muistutusta kamalasta menneisyydestäni.
Sue.
Sääli vähän.
Miksi haluat heidät tänne?
Koska -
haluan lapsen.
Austin.
Haluan lapsen ja lupasin sinulle, etten pyytäisi sinua synnyttämään.
Tämä on tilaisuuteni -
olla tyttöjen isä ja pitää lupaukseni sinulle.
Olet minulle velkaa innostumisen siitä.
Kuulostaa siltä, että olet päättänyt.
Asia on kai sillä selvä.
Sinun lienee parasta valmistella lastenhuone.
Siunaa tämä päivä
Apua!
Huhuu?
Nimeni on Edward. Olen kuopassa.
Edward?
Huhuu!
Huhuu?
Edward?
Sinäkö se olet, kulta?
Hei.
Löysit minut. Luojan kiitos.
Putosit kuoppaan!
Tiedän. Olen kuopassa. Auta minut ylös, Luojan tähden!
Auta minua, nainen.
Mitä teet? Voi ei.
Nouse.
No niin.
Mitä menit tekemään?
Anteeksi, mutta keskustelemme nyt,
halusit sitä tai et.
Nyt ei ole hyvä aika.
Nyt on täydellinen aika. Et voi vältellä minua.
En ikinä välttele sinua, äiti.
Vannon, että jos kutsut minua vielä kerran äidiksi,
hautaan meidät yhdessä tähän kuoppaan.
Hyvänen aika. Mikä sinua vaivaa?
Haluaisin tietää suunnitelmasi Newmanin tytöille.
Se on hoidettu.
Puhuin Austinille. Hän ottaa heidät.
-Ottaako? -Kyllä.
Kuuntelen näes sinua, vaikkei siltä ehkä näytäkään.
Osoita sitä enemmän.
Kyse on karjanäyttelystä.
Hyvitän sen sinulle.
Siitä on kolme viikkoa aikaa.
Olen ollut kiireinen.
Olen kyllästynyt siihen.
Lapsemme ovat jo aikuisia.
Meidän pitäisi löytää uudelleen -
nuoruutemme intohimo.
Kun ei ollut vain karjanäyttely.
Oli joulu ja pääsiäinenkin.
Muistatko seikkailunhalumme?
Kun panimme Lavinian alulle keskellä päivää?
Tai kun laitoimme uuden sängynpeitteen ja esitimme olevamme hotellissa?
Näytit kauniilta sen päällä.
Miksemme tee niin enää?
Mitä voin sanoa?
Meistä tuli vanhoja.
Vau.
Pensasaidat ovat korkeampia kuin muistan.
Ja pidempiä.
Taisimme eksyä.
Hyvä. Toivoinkin sitä.
Toivoitko?
Kyllä. Eksyminen on asian ydin.
Etkö pidä eksymisestä?
En tiedä.
Tunnen olevani hukassa, kun alan kirjoittaa.
Näen vain tyhjän paperin edessäni.
Ei se kuulosta eksymiseltä,
vaan että olet liian tietoinen itsestäsi ja äänekkäästä maailmasta.
Pitää olla niin keskittynyt johonkin, että uppoutuu siihen.
Ei huomaa aikaa, paikkaa eikä ihmisiä.
On yksin tajunnanvirtansa kanssa. Olet kai kokenut sen.
Olen.
Mutten enää.
Sitten sinun täytyy eksyä täysin.
Tule. Mennään syvemmälle.
Lola.
Lola Montez.
Nimeni on Lavinia, mutta sinä -
saat kutsua Lolaksi.
Kutsu vain Lolaksi.
Tanssin hämähäkkitanssia.
Ei!
LAVINIA DICKENSEN TULETKO VAIMOKSENI
Mitä mieltä olet, muru?
-Sotkit vanhempieni omaisuutta. -Niinpä.
Unohdin, että tyttö pitää yllättää villillä pilalla,
jotta hän sitoutuisi avioliittoon.
Luulin, että minut siepattiin.
Se siis onnistui.
Nyt et voi mitenkään kieltäytyä.
Et kaikkien edessä.
Suostu.
Miten sait heidät tähän?
Olen liikemies.
-Hyvä on. Mutta minä... -Hyvä on?
Hyvä on?
Hän vastasi myöntävästi!
Teet minusta onnellisimman miehen.
Jane, kaipaatko miestäsi?
Abby.
Asumme kai täällä nyt.
Anna. Clara.
Tervetuloa Evergreensiin.
Otan laukkunne.
Onko nälkä? Miten voin tehdä olonne mukavaksi?
Jos tarvitsette jotain, kysykää minulta.
Siisti setä, serkku, isäpuoli, kamu.
Olemmeko tarpeeksi eksyksissä jo?
En tiedä. Tunnetko voivasi kirjoittaa taas?
En.
Kyse on päätoimittajasta.
Annoin runoni hänelle.
Nyt hän tuntuu pitävän elämääni käsissään.
Kuin olisin kaunokainen ja hän aurinko.
Ilman hänen hyväksyntänsä lämpöä en voi kasvaa.
Huono homma.
Mielipide on häilähteleväinen asia.
Se häiritsee inhottavasti työn kauneutta.
Selvä. Ehkä sitten ei pitäisikään tavoitella yleisöä.
Ehkä maine on -
vaarallista.
Annoin yhden runon yhdelle miehelle ja sain kirjoituskammon.
Yleisöllä ei ole merkitystä.
Työ itsessään on lahja, ei siitä saatu kehu.
Ymmärrä se, niin ymmärrät todellisen taituruuden.
Olet oikeassa.
Mutta miten teen sen?
Se on helppoa.
Kieltäydy olemasta kaunokainen. Ala auringoksi.
Kuulitko tuon?
En ole enää kaunokaisesi.
Hra Olmsted?
Pysy paikallasi.
No niin. Ylös ja ulos, nainen.
Lopeta huutaminen ja pysy paikoillasi.
En näe mitään! Pääni on hameesi sisällä!
Jo on aikakin.
Mitä sanoit?
Melkein perillä. Työnnä. Työnnä kerran kunnolla.
No niin.
Em.
Em, auta minua.
Mihin menet?
Hyvä keskustelu, Edward.
Em!
Mihin menet?
Hei!
Olen aurinko.
-Olen aurinko. -Siinähän sinä olet.
Hra Olmsted, sinäkö se olet?
Sam. Voi luoja.
Olen etsinyt sinua kaikkialta.
Oletko?
Minua pelotti paljon.
Yksi ajatus valtasi koko aivoni,
pidätkö runostani vai et.
Ei tarvitse pelätä.
Minulla on loistava uutinen.
Onko?
Luin runosi.
Se on nerokas.
Uskomaton.
Julkaisen sen.
Julkaisen sinut.
Pikku kaunokaiseni.
Mikä hätänä?
Sinun pitäisi hymyillä.
Tiedän.
Olin kovin hukassa tänään.
Ei syytä huoleen.
Kun olet kuuluisa ja koko maailma näkee sinut,
et enää ikinä pysty joutumaan hukkaan.
Kuule.
Onneksi Maggiellä on monta veljeä. Muuten en olisi päässyt kuopasta.
Harmi, että tulivat pian.
Pari lisätuntia siellä olisi ollut tarpeen.
Katso, parempi tyttäremme.
Kaunis ja kihlattu Lavinia.
Sopiiko teille, että nain Shipin?
Annoitte kuulemma luvan, mutten ole varma, että hän...
Todellakin annoimme luvan. Meistä hän on hyvä mies.
Eikö olekin?
Hän on ihan hyvä.
Hän on hurmaava.
Ja se kosinta. Hyvänen aika.
Todella romanttinen.
Kunpa joku olisi tehnyt sellaista minulle.
Kosin sinua aivan kivasti.
Kirjoitit kirjeen,
jossa analysoit tarvitsemani voimäärän ja sanoit:
"Meistä voisi tulla kitsaita ja sopivia kumppaneita."
Ihmiset puhuvat erilaista rakkauden kieltä.
Olen tosi onnellinen puolestasi.
Ihan totta.
Huomenna käymme läpi nenäliinasi myötäjäisiä varten.
En tiedä, haluanko naimisiin.
Minulla on ollut rankka päivä.
Menet naimisiin, ja se siitä. Hyvää yötä.
Nämä lapset ovat kuolemakseni.
Tekstitys: Jari Vikström