SLNKO
Čo sa deje?
Nemôžem písať.
Prepána. Nečakala som, že to niekedy začujem.
To preto, lebo som mu dala báseň.
Komu?
Pánovi Bowlesovi.
Odovzdala som ju pred dvomi týždňami.
Bože, nie je to hrozné slovo?
Odovzdala. Akoby som sa mu odovzdala.
Akoby bol môj pán.
Niektorým ľuďom to robí dobre.
To nič. Prečo to nejde?
Na čo písať ďalšiu báseň, ak túto odmietne?
Ako viete, že ju odmietne?
Neviem.
Neviem nič.
Neviem, kedy to budem vedieť.
Môj život sa úplne zasekol.
Bola to obrovská chyba.
Určite ju ešte nečítal.
Má veľa práce. Dostane sa k tomu.
Áno a dovtedy sa scvrknem a zomriem.
Emily?
Emily, čo sa deje?
Počula som ťa nariekať až hore.
Som prázdna.
Vysušená. Pustá.
Zbytočná šupka.
Má kreatívny blok.
Dickinsonová
KVETINKA NASLEDUJE SLNKO
Povedala si bratom, nech ju vykopú?
Nie, madam.
Tak odkiaľ sa tá jama vzala?
Asi to je práca našich nových mladých hostiek.
Včera sa potulovali pri kôlni s náradím.
Tú jamu nemohli vykopať dievčatá. Je obrovská.
Asi neviete, čoho sú mladé dievčatá schopné.
Edward, už nemôžu u nás bývať.
Newmanove dievčatá ju nevykopali.
Tvoja sestra a švagor ich určite rozmaznali.
Sú z Brooklynu.
To nie je výhovorka.
Cítim sa ako tá mačka.
Ako v hlbokej jame bez možnosti úniku.
Skúste napísať limerik.
Edward, musíme sa porozprávať.
Neskôr. Idem pozorovať vtáky.
Nepočká to.
Tie dievčatá sa nedajú ovládať.
- Podpália nám dom, ak im to dovolíme. - Tak im to nedovoľ.
Musím ísť, horárik zlatotemenný potrebuje moju pozornosť.
Aj ja ju potrebujem.
Môžem ísť s tebou?
Vyčistím si hlavu.
To je výborný nápad.
Doktor ti zakázal chodiť na slnko.
Doktor bol šarlatán.
No tak, ideme.
Poviem bratom, nech ju vyberú.
Chúďa. Ako sa táto volá?
Myslím, že to je Mňauka.
Ach, nie. Táto hryzie.
Myslíš, že naši si všimli, že si stále u mňa?
Neviem. Máme sa báť? Tak prestaňme.
- Nie, je to sexy. - Nie?
Rada porušujem pravidlá.
- Nefunguje. - Áno.
Daj mi chvíľu.
- Dobre. - Dobre.
- Nič sa tam nedeje. - Hej.
Asi by sme to nemali robiť.
Ako to myslíš? Neužívaš si to?
Nie, užívam. Až príliš si to užívam.
Nemalo by to byť takto. Nie je to správne.
- Áno. - Nie.
Snažím sa správať podľa etikety.
Byť zdvorilý.
Ale vždy, keď ťa pobozkám na ruku,
stiahneš ma späť do postele.
Neviem. Úprimne, mám pocit, že som využívaný.
- Prosím? - Áno.
A nenávidím, keď mi to ženy robia.
Keď ma chcú len pre moje telo.
Aké ženy?
Počkať.
Hovoríš o Lole?
Bože.
Keď počujem jej meno, cítim mastný zápach cirkusovej farby,
plesnutie jej biča a hriešne pohyby jej...
- Čoho? - Pavúčieho tanca.
Pavúčieho tanca?
Ani nebola trénovaná tanečníčka. Nemala na to schopnosti.
- Povieš mi viac o... - Nie. Počúvaj.
Ideme na to prirýchlo.
Preto som sa nevrátil. Toto je Nové Anglicko, nie Divoký západ.
Nemôžem...
Nemôžem si zase začať s dievčaťom ako Lola.
Nemám to v sebe.
Preto som prišiel za tebou, Lavinia.
Aby si bola matkou mojich detí.
Nie sme ani zasnúbení.
Do riti.
Mám nápad.
Pozri hore.
Pamuchár rumelkový.
Sojka modrá. Tamto.
Tamto. Tam je.
Áno.
Pomáha ti to?
Pomáha čomu?
Cítiš sa lepšie?
Nie.
Stále sa cítim zle.
To pre tvoje videnie?
Áno, moje kreatívne videnie.
Nič nevidím.
Veď básne ti prichádzali samé.
Áno, ale prestali.
Kiežby som mohol niečo urobiť...
Nikdy som nemal videnie ako ty.
Tam bol kardinál červený.
Tam je ale pekný vták.
Kde? Ktorý?
Tamto. Tvoj brat.
Na kôre je zaujímavé, že...
Ahoj, oci.
Predstavím vás.
Kto to je?
Otec, toto je hosť Spolku ornamentálnych stromov Amherstu.
Pán Frederick Law Olmsted.
Olmsted.
Oci, tento muž navrhuje veľký park v centre New Yorku.
Pán Olmsted, ten park znie úžasné. Ako sa bude volať?
Asi Central Park.
Perfektné. To je perfektné.
Je to dobré. Nie skvelé.
Hádajte, čo ešte navrhuje.
Čo?
Verejný park v Amherste.
Úžasné.
Neuveriteľné.
Neuveriteľné?
Nie, dobrý muž. Práve naopak.
Musím tomu naplno uveriť.
Sledujte. Takto postupuje.
Prídem na miesto a počúvam.
Nerozprávam sa s miestom.
Nechám miesto, nech hovorí.
A čo toto miesto hovorí?
Ešte som ho nepočul. Nemal som čas.
Áno.
Na tomto mieste stojíme už hodinu.
A čo je hodina?
V nekonečnom vesmíre je hodina nič.
Nie, musíme zahodiť všetky hodinky.
Príroda má vlastný čas.
Idem sa prechádzať.
Najzaujímavejší človek, aké som spoznal.
Kreatívny génius. Úspech pre Spolok ornamentálnych stromov.
Idem s ním.
Počkaj, Emily. Čo robíš.
Mám pocit, že mi môže pomôcť.
Veď ja ti pomáham.
Pán Olmsted.
Ako otec som zbytočný.
Oci, to nehovor.
Vychoval si tri deti a všetky sme sa ti podarili.
Ale. No tak.
Len visíte na vlásku.
A teraz sa staráme o dve ďalšie.
Myslíš dievčatá.
Áno.
Áno, Newmanove.
Nesprávajú sa dobre a tvoja matka nie je šťastná.
Mám nápad.
Aký?
Adoptujem si ich.
Prosím?
Rád si ich adoptujem.
Súcitím s nimi a aj tak máme veľa miesta.
Na poschodí máme detskú izbu.
Ten dom je niekedy osamelý.
Si si tým istý?
To je najmenej.
Veď ich dedičstvo prakticky platí náš dom.
To je pravda. A tvojej mame by odľahlo.
S radosťou to spravím. Vezmem si ich.
Dobre. Problém vyriešený.
Hurá.
Už to len povedať Sue.
Pre mňa je navrhovanie parku ako maľovanie alebo písanie hry či básne.
Básne? Naozaj?
Nie je v tom žiadny rozdiel.
Som umelec. Skladateľ.
Lenže mojím plátnom je zem a moje verše sú z prírodných materiálov.
Napríklad táto skala...
má ten správny výraz.
Ach, nie.
Čo sa deje?
Tento ružový ker je hrozný.
Čo s ním je?
Povedzte mi úprimne.
Sedeli by ste pri tomto kre v pokoji?
Možno.
Možno nestačí.
Nie. Ten ker musí ísť preč.
Počkajte. Skúsim to.
Povedzte mi...
mohli by ste pri tom kre sedieť s knihou v rukách
a cítiť sa úplne nerušená svetom?
Dokázali by ste sa vyliečiť z ohlušujúcej tyranie mestského života?
Počkám, koľko treba.
Budem úprimná. Nie.
Ker ide preč.
Čo robíte, keď neviete, čo robiť?
- Keď neviem? - Áno.
Čakám.
- Ako dlho? - Pekné.
Tak dlho, ako treba.
Mesiace, roky.
Musíte byť trpezlivý.
Robím umenie, ktoré vydrží storočia.
Parky pre budúce generácie.
Moje parky môžu zachrániť demokraciu, takže sa...
nemôžem ponáhľať.
Mávate blok?
Nie, to odmietam.
Pozrite na to.
To je ten najkrajší Taxus baccata, aký som kedy videl.
Taxus aký?
Tento živý plot.
Plynie však v priestore?
Otvára sa ľahko ako hrebeň vlny?
Je príjemný pre dušu?
Amerika, zem slobodných,
kde sa všetky triedy spoja do jednej a budú si rovné.
Poďme ti zistiť.
Čo to?
Čo...
Preboha.
Spadol som do jamy.
Haló?
Panebože.
Haló!
Som v jame!
Verila by si tomu?
Sam mi píše, že bol v salóne v Great Barringtone
a mali tam prednášku od frenológa.
Aha. Takže mu chytal hlavu.
Frenológovia sú teraz veľmi in.
Musíme byť lepší.
Nemôže ma poraziť salón v západnom Massachusetts.
Tú hostiteľku poznám, slovo frenológ určite nevie ani napísať.
Sue!
Tu si. Mám skvelé správy.
Aké?
Clara a Anna Newmanové, moje rozkošné sesterničky,
budú žiť s nami tu v Evergreens.
Nie je to úžasné?
O čom to hovoríš?
O tom, že pre tieto úbohé deti môžeme vytvoriť domov.
Môžem adoptovať sesternice?
Austin, ani si sa ma nespýtal.
Nechcem ich tu.
Ale Sue, nemajú kam ísť.
Sú to siroty. Bez domova.
Ako ty, než si bola Dickinsonovou.
Preste to chcem.
Dve chodiace pripomienky mojej hroznej minulosti.
Sue...
maj srdce.
Prečo ich tu chceš?
Lebo...
chcem dieťa.
Austin.
Chcem dieťa a sľúbil som ti, že ťa o to nebudem žiadať.
Toto je pre mňa šanca,
ako byť otcom týmto dievčatám a dodržať svoj sľub.
A dlhuješ mi, aby si sa z toho tešila.
Vyzerá to tak, že si sa už rozhodol.
Takže je rozhodnuté.
Choď asi prichystať detskú izbu.
Ach, aký krásny deň
Pomoc!
Haló?
Tu Edward. Som v jame.
Edward?
Haló!
Haló?
Edward?
Si to ty, drahá?
Ahoj.
Našla si ma. Vďakabohu.
Spadol si do jamy.
To viem. Som v jame. Pomôž mi dostať sa von, preboha.
No tak, pomôž mi von.
Čo to robíš? Nie.
No tak.
Dobre, dobre.
Čo si to urobila?
Prepáč, ale musíme sa porozprávať, Edward, či sa ti to páči alebo nie.
Teraz nie je vhodný čas.
Je najvhodnejší čas. Nemáš sa tomu ako vyhnúť.
Ja som sa nevyhýbal, matka.
Edward, ak ma tak ešte raz nazveš,
oboch nás tu pochovám.
Panebože, čo to s tebou je?
Chcem vedieť, aký máš plán s Newmanovými dievčatami.
Je to vyriešené.
Prebrali sme to s Austinom, vezme si ich.
- Vezme? - Áno.
Vidíš, počúvam ťa, aj keď sa zdá, že nie.
Tak to viac prejavuj.
Hneváš sa pre prehliadku dobytka.
Vynahradím ti to.
Už sú to tri týždne.
Mal som prácu.
Už ma nebaví, že máš veľa práce.
Deti už vyrástli.
Toto je čas, keď by sme mali opäť objaviť vášeň našej mladosti.
Dni, keď to nebolo len o prehliadke.
Ale aj o Vianociach a Veľkej noci.
Pamätáš naše dobrodružstvá?
Keď sme splodili Laviniu za bieleho dňa?
Keď sme dali na posteľ novú deku a predstrierali, že sme v hoteli?
Na tej deke si bola krásna.
Prečo to už nerobíme?
Čo na to povedať?
Zostarli sme.
Páni.
Ten živý plot je naozaj vysoký.
A dlhý.
Asi sme sa stratili.
Dobre. V to som dúfal.
Dúfali ste?
Áno. Stratiť sa, veď o to ide.
Nemáte to rada?
Neviem.
Stratená sa cítim, keď chcem písať.
Vidím len ten biely papier, ako na mňa zíza.
To neznie ako byť stratená.
Znie to, akoby ste si boli príliš vedomá samej seba a hluku okolo.
Mám na mysli byť taká sústredená, až sa v tom stratíte.
Stratíte pojem o čase, priestore a ľuďoch.
Len vy a flow. Určite ste to zažili.
Zažila.
Ale už nie.
Tak sa musíte stratiť. Úplne stratiť.
No tak. Poďme hlbšie.
Lola.
Lola Montez.
Volám sa Lavinia, ale...
môžete ma volať Lola.
Volajte ma Lola.
Viem pavúčí tanec...
Nie!
LAVINIA DICKENSENOVÁ VEZMEŠ SI MA?
Čo povieš, zlato?
- Poškodil si majetok rodičov. - Viem.
Zabudol som, že dievča musí byť oslepená trikom,
aby súhlasila s manželstvom.
Fakt som si myslela, že ma uniesli.
Takže to fungovalo.
A teraz mi nemôžeš povedať nie.
Nie pred všetkými tými ľuďmi.
Áno. Áno.
Ako si ich všetkých presvedčil?
Som biznismen.
- Dobre. Ale... - Dobre?
Dobre?
Dobre! Povedala dobre!
Urobíš zo mňa najšťastnejšieho muža.
Jane, chýba ti manžel?
Abby.
Takže odteraz tu bývame.
Anna. Clara.
Vitajte v Evergreens.
Vezmem vám tašky.
Ste hladné? Chcem, aby ste sa cítili príjemne.
Keď budete niečo chcieť, príďte za mnou.
Cool strýko, bratranec, nevlastný otec a kamoš.
Sme už dosť stratení?
Neviem. Máte pocit, že môžete znovu písať?
Nie.
Ide o šéfredaktora.
Dala som mu báseň.
Teraz mám pocit, že drží v rukách celý môj život.
Akoby som bola kvetinka a on slnko a bez tepla jeho súhlasu nemôžem rásť.
To nie je dobré.
Názor je prelietavý.
Je to hrozné rozptýlenie od krásy vášho umenia.
Dobre. Možno by som sa nemala snažiť mať publikum.
Sláva je možno...
nebezpečná.
Veď som dala jednu báseň jednému človeku a teraz mám kreatívny blok.
Publikum nie je dôležité.
Dielo ako také je dar, nie uznanie zaň.
Keď to pochopíte, pochopíte majstrovstvo.
Máte pravdu.
Máte, ale ako to urobiť?
Je to jednoduché.
Nebuďte kvetinka, buďte slnko.
Počuješ to?
Už nie som kvetinka.
Pán Olmsted?
Drž ma.
Dobre. Choď hore, žena.
Prestaň na mňa kričať a drž ma.
Nič nevidím, mám hlavu pod tvojou sukňou.
Už bolo na čase.
Čo to bolo?
Už som skoro tam.
Vytlač ma.
Dobre.
Em.
Dobre. Em. Daj mi ruku.
Kam ideš?
Porozprávali sme sa.
Em!
Kam ideš?
Hej!
Som slnko.
- Som slnko. - Emily! Tu si!
Pán Olmsted, ste to vy?
Sam. Panebože.
Emily. Všade som ťa hľadal.
Hľadal?
Sam. Veľmi som sa bála.
Akoby celú moju myseľ zabrala myšlienka,
či sa ti báseň bude alebo nebude páčiť.
Nemusíš sa báť.
Mám skvelé správy.
Áno?
Prečítal som si ju.
A je výborná.
Neuveriteľná.
A vydám ju.
Vydám teba.
Moju malú kvetinku.
Čo sa deje?
Usmievaj sa.
Ja viem.
Dnes som bola veľmi stratená.
Nemusíš sa obávať.
Keď budeš slávna, uvidí ťa celý svet
a už nikdy sa nebudeš môcť stratiť.
No poď.
Šťastie, že má Maggie toľko bratov. inak by som sa odtiaľ nedostal.
Škoda, že prišli tak rýchlo, prospelo by ti tam ešte zopár hodín.
Aha. Naša lepšia dcéra.
Krásna a zasnúbená Lavinia.
Ste v pohode s tým, že sa vydám za Shipa?
Povedal, že ste to povolili, ale neviem...
Samozrejme, že sme to dovolili. Je to vhodný mladík.
Však, Edward?
Je fajn.
Je veľmi elegantný, Vinnie.
A to požiadanie. Ó, Bože.
Také romantické.
Kiežby niekto urobil niečo také pre mňa.
Ja som ťa pekne požiadal.
Napísal si mi analýzu,
koľko masla potrebujem na mesiac a potom:
„Navrhujem, aby z nás boli šetrní a rozumní spoločníci.“
Ľudia rozprávajú rôznymi jazykmi lásky.
Teším sa z toho, Lavinia.
Skutočne.
Zajtra pretriedime vreckovky do tvojho vena.
Neviem, či sa chcem vydať.
Lavinia, mala som ťažký deň.
Toho muža si vezmeš. Dohovorila som. Dobrú noc.
Z tých detí ma raz porazí.
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová