Madonca.
Tukaj smo!
Dickinsonova
Razpolovi škrjanca
Pa pojdimo pogledat, zakaj vsi drvijo v opero.
Vsi so tako elegantni. Morala bi vzeti svoje ogrinjalo.
Sestradan sem. Misliš, da imajo pokovko?
V operi nimajo pokovke, Ship.
Tako sem vesela, da sem končno tu.
Prebrala sem kritike italijanske uprizoritve.
-Vzhičena sem. -Zakaj vedno uporabljaš zapletene besede?
Upam, da bo zabavno. Vstopnice so pregrešno drage.
-Upam na dobre sedeže. -Tam sta Sue in Austin.
Hej!
Seveda. Nadela si je ogrinjalo.
Živjo.
Sue, prečudovita si.
Tudi vsi vi.
-Kako je bilo pri teti Laviniji? -Miš ima.
Kako je bilo v hotelu?
Lepo.
V redu za noč ali dve, dlje pa ne bi ostala.
Tega si tudi ne moreš privoščiti.
Ste vsi neučakani?
Nocoj je premiera
in ves Boston govori o sopranistki.
Ja. Veličastna Adelaide May.
Naravnost z ladje iz Italije, kjer je vadila z Verdijem.
V bistvu pa je iz Filadelfije.
Večina Američanov ne more peti opere,
ona pa je Evropo očarala s svojim glasom.
Menda je zaradi njenega visokega C-ja nekomu počil monokel.
Ne!
To je zagotovo mit.
Prišel je.
Dickinsonovi.
-Živjo. -Dobrodošli v opero.
Presrečni smo, da smo tu.
Spodaj sem videl znanca.
Oprostite mi za hip.
Nekam neučakano.
Hvala, da si nam pomagal z vstopnicami.
Navdušeni smo, da smo v loži.
Trenutek.
Kje pa mi sedimo?
Parter. Zadnja vrsta.
Zakaj ne v loži?
Najprej me pustiš v luknji, zdaj pa bi me vtaknila v ložo.
Tudi parter je v redu.
Prav gotovo.
Pojdiva poiskat zadnjo vrsto.
Prav, pa pojdiva.
Emily, greš z nama?
Govoriti moram s Sue.
-Arrivederci. -Si. Adijo. Si. Ja.
Se vidimo po predstavi?
Sam, počakaj. Ne hodi.
Hoteli sta govoriti.
Niti ne. S tabo želim govoriti.
Prav.
Seveda.
Pesnica želi govoriti z urednikom.
Prav.
Nisi prišel sam, kajne? Kje je Mary?
Ni mogla priti.
Škoda. Zelo rada bi jo videla.
Ja. Ni se počutila dobro.
Že spet.
Potem pa ima Emily srečo.
Jaz?
Ja, ker lahko sediš s Samom v loži.
-Mislim, da... -Sam, mora.
Prvič je v operi, nastopa pa Adelaide May.
To je življenjska priložnost.
Posebej za tako občutljivo umetnico.
Če ti je prav, bi zelo rada sedela s tabo.
Vsekakor moraš!
Bodi kavalir. Naj sedi s tabo.
Če bo tam zadaj,
ne bo ničesar videla.
Težave z vidom ima.
Vnetje šarenice.
V redu. Nima smisla, da je sedež prazen.
Pridi.
Živjo.
Kdo je s Samom Bowlesom?
Nova.
Komaj čakam, da slišim Adelaide May.
Vsi pravijo, da je mojstrica.
Menda poje kot škrjanček.
Komaj čakam.
"Mednarodna pevska senzacija." Tako piše na plakatu.
Menda je tudi v resnici zelo prijetna.
Res?
Po predstavi jo bom intervjuval.
Šel boš v zaodrje?
Seveda.
To je nova operna hiša. Potrebujejo medijsko pozornost.
Fantastično je.
Poglej.
Mama!
Kje si bil tako dolgo?
Ne boš verjela, koga sem srečal.
Koga?
Frazarja Stearnsa.
Kdo pa je to?
Frazar. Moj bivši sošolec. Krasen tip. Sin predstojnika univerze.
-Gotovo se ga spomniš. -Ja. Recimo.
Daj no. Frazar Stearns.
Ni prijaznejšega tipa.
Nisem ga videl od diplome.
Zdaj je na West Pointu. Nosi uniformo.
Zgleda kot pravi vojak.
Pogrešam staro klapo.
Organiziral bom srečanje.
To so bili časi.
Odlično smo se imeli.
Še vedno se imaš dobro, kajne?
"La traviata." To pomeni "skreniti s prave poti."
Ja, to vem.
-Res? -Študiral sem italijanščino.
Ja, vendar nisi končal.
V redu. Tudi prav.
Reakcija ljudi, ko prvič vidijo opero, je zelo dramatična.
Ali jim je všeč ali pa sploh ne.
Če jim je všeč, jim bo vedno všeč.
Če pa ne, se jo bodo morda naučili ceniti,
a ne bo nikoli postala del njihove duše.
Kul.
Moram scat.
Maloprej si šel.
Lavinia, zavedam se tega.
Bo vso predstavo nosil klobuk?
Kakšna goljufija.
Nič ne vidiva.
Vsi ti ljudje so...
Ja. V redu. Ja, seveda.
...domišljavi.
Bodo peli samo v italijanščini?
Mojbog.
Italijansko.
Škoda, da ni veseloigra.
Ja.
Res še nisi bila v operi?
Ne. Samo sanjarila sem o tem.
Sanje se ti uresničujejo.
Veliko se mi jih uresničuje, odkar te poznam.
-Emily... -Rada bi se ti zahvalila.
Ni za kaj. Sploh nisem plačal za to ložo.
Ne za to.
Ne samo za to.
-Za vse. -Emily, prosim...
-Za vse, kar si mi dal. -Prosim, nič ni.
Vse je.
Spremenil si mi življenje. Pred tabo sem bila nihče.
Zdaj pa...
Moja pesem bo objavljena.
Emily, težavo imava.
Res?
Ja.
Ti...
Mary si napisala pismo.
Ja.
Sem.
Ja. To ni bila dobra poteza.
Ampak... Kako to misliš?
Napisala si ji pismo in neprijetno se je počutila.
Pravzaprav sva se oba.
Obema je bilo neprijetno.
Pismo jo je zelo vznemirilo.
Zato nocoj ni prišla.
Ni želela priti, ker si s pismom vdrla v njeno zasebnost.
Ne razumem.
Napisala si kup norih absurdov.
Primerjala si me s soncem.
Da te zebe, ko me ni.
Da se vsakič, ko zapustim Amherst, prikrade zima.
Zakaj si to napisala?
Tako čutim.
Do poročenega moškega?
Njegovi ženi?
Nisem je hotela vznemiriti.
-Izraziti sem želela hvaležnost... -Ja...
Tokrat si šla predaleč.
Oprosti.
Ko pišem, včasih... Izgubim nadzor.
Vem. Zato si odlična pesnica.
Zavedati se moraš govoric.
-Govoric? -Gotovo si jih slišala.
Vsakič, ko se odločim podpreti avtorico,
vsi opravljivci menijo, da imam skrivne namene.
Mary sliši te govorice...
in vznemirijo jo.
Prizadenejo jo.
Čeprav v srcu ve, da sem ji vedno zvest.
Poskušal sem biti povsem jasen.
Moje zanimanje zate
je izključno profesionalno.
To razumeš, kajne?
Seveda.
Mary je zame edina ženska na svetu.
Ne bi je izneveril.
Prosim, odpusti mi.
Nič slabega nisem hotela.
Zelo spoštujem tvoj zakon.
Zvestoba ženi je ena od stvari, zaradi katerih si tako izjemen mož.
Vem, da je romantično...
da bo tvoja pesem objavljena,
še posebej, ker si tako dolgo čakala.
Toda zavedati se moraš,
da je romantika...
med tabo in sabo.
Kot ena tvojih zabav je.
Oprostite.
Kako dolgočasno.
Vem. Ne vem, koliko časa bom še zdržal.
Tuberkulozo ima.
Ship, ne v operi.
Hitro, hitro, hitro.
Svobodna sva!
Mojbog, grozno je bilo. Grozno!
Prosta sva. La traparija.
La traparija!
Pojdiva stran od tod!
-Bravo! -O, mojbog.
Prosim! Odidiva.
Pojdiva.
Izjemna je.
Srce bi mi lahko počilo.
Moram iti.
Kaj? Zdaj?
Ne bi smel priti. Mary me potrebuje. Moram domov.
Počakaj!
Nekaj sem napisala tebi.
Obdrži.
RAZPOLOVI ŠKRJANCA IN NAŠEL BOŠ GLASBO...
Razpolovi škrjanca
in našel boš glasbo.
Iz bulbusa vrejo srebrne pesmi.
Sue...
Skromno početje v poletnem jutru.
Samo za tvoje uho,
ko lutnje utrudijo se.
Neizogibno zaslišal jo boš.
Namenjeno tebi in samo tebi.
Škrlatni poizkus! Dvomljivec!
Dvomiš,
da ptica resnična je bila?
Razpolovi škrjanca in našel boš glasbo.
Iz bulbusa vrejo srebrne pesmi.
Bravissimo!
Greš po kočijo?
Ne, s Frazarjem se dobim.
Dogovorila sva se za pijačo.
Torej, kaj?
Me boš pustil tukaj?
Lahko vzameš kočijo do hotela.
Sama?
Ali s komerkoli hočeš.
PREPUSTNICA V ZAODRJE
Naredite prostor! Oprostite.
Iščete koga?
Ja, iščem Adelaide May.
Seveda.
V garderobi je, a na vašem mestu se ne bi trudil.
Kdo ste? Njena prijateljica?
Ne, avtorica sem.
Kakšne vrste?
Novinarka.
Prepustnico imam.
Novinarka? Tega še nisem slišal.
Ja, za Springfield Republican.
V Massachusettsu so pa res moderni.
Potrebujem pijačo.
Kdo je pa ne?
Greš z nami na pijačo, novinarka?
Ja. Lahko pišeš o nas. Izjemni smo.
Intervjuvala naj bi Adelaide May.
Adelaide ne daje intervjujev.
Vsi že vedo, kdo je.
Tako je. Intervjuji so za obupance, kot smo mi.
Prave zvezde se lahko skrijejo.
Kdo je?
Jaz...
sem.
Naprej.
Vstopi in hitro zapri vrata za sabo.
Nocoj nisem pri volji za vprašanja.
Grlo me boli in nočem dajati avtogramov.
Vem, da je grozno, toda nimam energije.
Oboževalci so tako naporni.
Tako me imajo radi, da me že skoraj ubijajo.
Preveč sem izčrpana. Nocoj ne morem.
Oprostite, da motim.
Samo svoje delo opravljaš.
Garderoberka si, kajne? Čas je, da se preoblečem.
V bistvu sem...
Sem samo...
Prišla sem vam povedat, kako čudoviti ste.
Ena izmed njih si.
Nocoj sem bila v občinstvu.
Vaše petje...
Česa podobnega še nisem slišala.
Tako lepo je bilo, da mi je strlo srce.
Ja, to vsi pravijo.
Resno mislim.
Ob poslušanju so se mi vzbudila prej neznana čustva.
Res? Kako pa je to?
Kaj?
Čutiti.
Gotovo veste.
Fantastično ste jih oživili.
Povsem sem se poistovetila z Violetto.
Bila je samo predstava.
Tolikokrat sem že pela Violetto, da jo lahko pojem v spanju.
Videla si zelo ganljivo predstavo, jaz pa nisem čutila ničesar.
Sedi. Ne prenesem, če se mi ljudje motajo za hrbtom.
To je nemogoče. Jokali ste.
Bile so prave solze.
Res?
Ne vem več, kaj je res.
Sploh ne vem, v katerem mestu sem. V Parizu ali Rimu?
Ni važno. Vsi večeri so enaki.
Vse je zamegljeno. Samo sen je.
Še nekdo se zaljubi vame, še ena pijača, še en aplavz.
Zelo veliko se jih je zaljubilo vame.
Ne štejem več.
Ne vem več, kaj je realnost.
Kaj je realnost?
Kdo sem?
Adelaide May.
Najboljša sopranistka sveta.
To ni moje pravo ime.
Samo umetniško ime je.
Ne glede na ime, ste mi nocoj spremenili življenje.
Za vedno si bom zapomnila vaš glas.
Za vedno ne obstaja.
Ne veš tega?
Glas zbledi, potem zbledijo še spomini.
Stvari pridejo in gredo iz mode.
Čas gre naprej in sčasoma smo vsi pozabljeni.
Ne bom vas pozabila.
Bi rada videla oder?
Res?
Pojdi z mano.
V temi ne bi smela na oder, a mi je vseeno.
Zabavno je.
Čudovito je.
Ja. Ljubše mi je, ko ni nikogar tu.
Bravo!
Emily!
Bravo, Emily!
Hočem biti slavna.
Res?
Ali nočejo tega vsi?
Zakaj bi bila rada slavna?
Ker sem pesnica.
Pišem pesem za pesmijo in odlagam jih v predal,
kjer čepijo v temi in ne pridejo na svetlo.
To ni dovolj.
Kajne?
Bi ne morale biti videne? Bi ne morala jaz...
biti videna?
Ne vem.
Če si viden, si izpostavljen.
In vse, kar je izpostavljeno, postane žarko.
Ne čisto vse.
Ja, vse.
Kritiki te bodo sprva kovali v zvezde, potem pa sklestili.
Naveličali se te bodo in te uničili.
Sovražijo te, ker si jim bila všeč.
Bila si kurtizana in nasedli so ti.
Koga briga, kaj pravijo? Koga briga za mnenje ljudi?
Tako je.
Lahko ostaneš v sobi, daleč stran od oči javnosti.
Kako vam uspe?
Kako zberete pogum, da pojete pred tako množico?
Pretvarjam se, da jih ni.
Ampak nocoj sem bila jaz tu.
Bila sem tukaj.
Potem pa sem očitno pela zate.
Česa si resnično želiš?
Po čem hrepeniš?
Sue. Kako to misliš?
Če odmisliva neumnosti o slavi, po čem hrepeniš?
Hrepeniš po smislu.
Lepoti.
Ljubezni.
Razpolovi škrjanca
in našel boš glasbo.
Hej! Kaj počnete tukaj?
Zapustite oder.
Takoj odidite, sicer vas bom prijavil.
Sploh ne veste, kdo sem.
Prevedla Lidija P. Černi