Mami!
Potřebuju pomoc.
Co se děje?
Nic neříkej. Nemáš čisté ponožky.
Ne, je to horší.
Pořádám setkání pro přátele z vejšky a Sue je mimo město.
Kde je?
Jela navštívit přítelkyni.
Kterou?
Nevím.
Zaboha nemohu přijít na to, jak si ta plachá Sue našla tolik přátel.
Mami! Co budu dělat?
Přijedou sem všichni kluci a pozval jsem je na oběd
nebo aspoň na svačinu.
Ty můj chlapče. Nedělej si starosti. Pomůžu ti.
Panebože. Vážně?
No jistě.
Těším se, až vyzkouším tu vaši novou kuchyň.
Až se dotknu toho zářivého nového rádýlka.
Ano.
Uspořádám vám tu nejlepší párty vůbec.
Co se děje?
Co tu dělá v bačkorách?
Pořádá čajový dýchánek pro přátele a já mu pomůžu.
Nemůže si to zařídit sám?
- Ne. - Budeš potřeba tady.
- Schůze správní rady, pamatuješ? - Jaká?
Vzal sis přece nejlepší hospodyňku z celé Nové Anglie.
Dva dýchánky zvládnu se zavřenýma očima a s rukou za zády.
To není třeba.
- Možná mi pomůže Emily. - Obávám se, že ne.
Od včerejška nevyšla z pokoje.
Od vydání té její básně.
Nikdo ji neviděl.
Asi se vyrovnává s velkou hanbou.
Viděl jsem ji včera.
Vážně? Kde?
Vlastně neviděl, když o tom tak přemýšlím.
Bylo to divné.
Chová se tak čím dál častěji.
Skrývá se jako nějaká bláznivá ženská na půdě.
Je to znepokojující. Snad ji to přejde.
DICKINSONOVÁ
JSEM RÁDA PŘI AGÓNII
Tati.
Proč ta schůze rady?
Schůze rady investorů Springfield Republican a společníků,
jimiž jsme teď také.
Investoval jsi do novin toho chlapa?
Přesně tak. Zbytek Newmanova jmění.
Investoval jsem ho do pana Bowlese.
- Ale tati... - Přiznám se,
že nejdřív jsem byl skeptický, ale přesvědčil mě.
Novinový byznys může jen expandovat. Noviny jsou budoucností.
Ale já to nechápu.
Tedy...
...jak jsi mohl dát peníze muži, který vydal Emilyinu báseň?
Já myslel, že jsi proti.
Má v plánu vydat jí další.
Časy se mění, ne?
A kdybych kolem toho dělal povyk,
mohlo by to tu investici zkomplikovat.
Dobře. Takže jde jen o peníze?
Chápu.
Tolik k tvým zásadám.
Takhle se mnou nemluv.
Měl jsi to se mnou nejdřív projednat.
Projednat to s tebou?
Ano.
Jsem tvůj obchodní partner.
Přesto děláš rozhodnutí beze mě! Jednáš se mnou jako s dítětem.
Vždyť jsi dítě. Bože, jen se na sebe podívej.
Je skoro poledne a ty jsi ještě v županu.
Neměl jsem čas se převléknout.
Protože vyvádíš kvůli čajovému dýchánku s přáteli.
Jeden z mnoha aspektů tvého života, které nedokážeš ovládat.
Myslel jsem, že sis mě vybral, protože si ceníš mého názoru.
Jsi mým partnerem, protože jsi můj syn.
Kdybych to neudělal, vrhlo by to na rodinu špatné světlo.
Tvé názory s tím nemají nic společného,
natož v investičních záležitostech.
Fajn, abys věděl, taky už jsem do pár věcí investoval.
Do dobrých věcí. Věcí, které změní svět.
Co třeba? Do toho padělaného obrazu?
Myslel sis, že to nezjistím?
Když pomyslím, co všechno jsem ti dal.
Příležitosti, co jsem ti strčil pod nos,
a jak jsi s nimi naložil? Čeho jsi dosáhl?
Ničeho.
Jen jeden neúspěch za druhým.
- Já... - Říkej si o Emily, co chceš,
ale aspoň má své zatracené básně.
Dále.
Dobré ráno, Dickinsonovi.
Přišel jsem nevhod?
Ne, jen jsem Austinovi sděloval tu vzrušující zprávu o našem podniku.
Ano. Nejnovější členové naší rady.
Čestní vůdci největšího deníku v Nové Anglii.
Společně změníme svět.
Pokud se nezmění sám.
Tady. Tomu nebudete věřit, Eddy. Můžu vám tak říkat?
To je telegram od pana Greeleyho z New Yorku.
Z Virginie přišly šílené zprávy.
Jaké zprávy? Co se stalo?
Ten blázen Brown? Ten abolicionista. Pokusil se vtrhnout do Harpers Ferry.
John Brown. Ten krvežíznivý muž s loveckým nožem,
- co způsobil problémy v Kansasu? - Ano.
Považuje se za jakéhosi biblického proroka.
Ten obličej a ty bláznivé vlasy. Má všechny znaky celebrity.
Často o něm píšeme.
Řekni, co se stalo.
Vytvořil rádoby armádu
a pokusil se vtrhnout do zbrojnice v Harpers Ferry.
Prý měl v plánu vyvolat obří vzpouru otroků na Jihu.
Proboha, to je šílené.
A vyšlo to?
Jistěže ne. Byl to průšvih. Většinu jeho mužů zabili.
Ostatní včetně Browna brzy skončí za mřížemi.
Browna pověsí za velezradu a nedivil bych se,
kdyby to vedlo k občanské válce.
Ne, to se nestane.
Rozum zvítězí nad silou.
Ne donekonečna.
Tahle země je jako rozbuška a tohle ji může zažehnout.
Bože, to je pohroma.
Máte pravdu. Je to pohroma.
Ale může nám to pomoct.
O čem to sakra mluvíš?
Válka prodává noviny.
Válka prodává.
I teď se zvěsti šíří rychle. Brownovi kolaboranti budou odhaleni.
Nemohl udělat víc chyb, i kdyby se snažil.
Najdou všechny jeho společníky a sponzory
a my prodáme stovky výtisků, protože pravda vyjde najevo.
Díkybohu že je to takový ztroskotanec.
Člověk, co si stojí za tím, v co věří, není ztroskotanec.
Sbohem.
Nezdržíš se na schůzi?
Mám na práci něco lepšího
než tu vysedávat a plánovat, jak vydělat na válce.
Ano, pořádá čajový dýchánek.
Kde je Emily?
Ve svém pokoji.
Henry. Díkybohu, jsi v bezpečí.
Nejsem v bezpečí.
Já myslel, že se chcete vzbouřit.
Že je to začátek nového světa.
Situace se musí zhoršit, než se bude moct zlepšit.
Tahle země musí být zničena, než se bude moct uzdravit.
Nemůžeme něco udělat?
Dělám, co musím.
Odcházím.
Se svou rodinou.
Betty měla pravdu. Ohrozil jsem svou dceru.
A jestli nás najdou, Bůh ví, co udělají.
Ale...
...kam půjdete?
To vám nemůžu říct.
Sbohem...
...pane Dickinsone.
Austine.
Uvidím tě ještě?
To je nepravděpodobné.
- To je milé, žes vážila takovou cestu. - Prosím tě.
Dlouho jsme se neviděly.
Měla jsem výčitky.
Že se tak často vídám se Samem a tak málo s tebou.
S ním se vídá častěji většina lidí.
Rád cestuje.
Já jsem radši doma.
Jistě. To já vím.
Ale chyběla jsi mi.
Opravdu?
Bývaly jsme nejlepší přítelkyně.
Pamatuješ na to léto?
Na to horké léto v Ženevě,
kdy jsme si každý den chodily zaplavat do jezera?
Ano, to léto mi zemřel otec.
To bylo to léto?
Já myslela, že to léto potom.
Kdy zemřel můj otec.
Ne, tvůj otec zemřel rok po tom mém.
Bože.
Měly jsme krásné dětství.
Ano, bylo to těžké.
- Dostal jsem tě, Same! - I když...
...teď mi to připadá jako nejjednodušší roky mého života.
Opravdu?
Máš to hodně těžké?
No, však víš,
manželství, děti, je to náročné.
Sam junior je jako jeho otec.
Vážně?
V jakém smyslu?
Má příliš energie.
Vy dva s Austinem stále nemáte děti?
No, tím je asi všechno jednodušší,
zvlášť když trávíš tolik času ve společnosti.
Tvé večírky jsou pověstné.
Tvůj dům působí elegantně.
Evergreens.
Stal se středobodem světa.
Ano.
Sam na tom má velký podíl,
hezky o nás píše.
Je to od něj moc milé.
To ano.
Jak ho tak znám, nejspíš za to dostává něco na oplátku.
Na oplátku?
Ano.
Některá z amherstských dam mu jistě padla do oka.
Já...
Ale prozatím jsem ráda, že využil svého vlivu, aby ti pomohl.
Vždycky jsem tě měla ráda.
Byla jsi dobrá přítelkyně.
Opili jsme se a dojeli jsme až do Northamptonu a zpátky.
- A Ship pak na dvoře omdlel. - Ano.
Nejlepší den mého života a ani si ho nepamatuju.
Vejška byla super. Amherst navždycky!
Život byl tak rozpustilý.
Pánové, podává se čaj.
Vím, že George má rád hodně smetany a cukru.
Shipley samozřejmě bez smetany a s velkou porcí medu.
Archibald s trochou mléka a bez cukru.
Sylvester s trochou cukru a bez mléka.
Můj Austin má rád černý čaj bez mléka a smetany.
A Tošiaki má rád zelený, protože mu připomíná domov.
Vlastně si tento měsíc dávám od kofeinu pauzu.
Dám si horkou vodu s citronem.
Podívejte se do svého šálku.
Potěší vás to.
Horká voda s citronem.
Jak jste to věděla?
Přinesu koláčky.
Austine?
Je fajn, žes to celé zorganizoval.
Ani nevím, kdy jsme byli spolu. Je tu i Shipley.
Jo. Shipley bydlí u mých rodičů.
Včera jsem se odstěhoval.
Ale dozvěděl jsem se o téhle akci, tak jsem zase tady.
Ship je zasnoubený s Lavinií.
- Cože? - Co? Děláš si srandu.
- Ne. - Gratuluju!
Zrušil jsem to.
Nemám na ženy štěstí.
No...
Jsem rád, že jsme se sešli.
Chyběli jste mi.
A jsou tu všichni.
Ne. Všichni ne. Ještě čekáme na Frazara.
Na Frazara?
- Přijde Frazar Stearns? - Ano.
- On není na West Pointu? - Je.
Ale teď má volno a potkal jsem ho v opeře.
- Opera! - Jo, tak jsem ho pozval.
To on mi vlastně vnukl nápad na tohle setkání.
- Je to fajn chlap. - Těším se na něj.
Bože, je skvělé být zase všichni pohromadě, že jo?
Jo.
A pokud vypukne válka, aspoň máme jeden druhého.
Kámo. Takhle zkazit náladu.
Mluvíš o situaci v Harpers Ferry?
Jo. O Johnu Brownovi.
John Brown je ze všech nejhorší. Chtějí akorát všechno spálit do základů.
Podle mě mají možná pravdu.
A i kdyby neměli, je pozdě na to, zastavit je.
Dickinsone, teď plašíš.
Podle průzkumů nikdo válku nechce a průzkumy se nemýlí.
Jo. Sice jsem řekl, že prognózy už nedělám,
ale určitě to dopadne dobře.
Možná, ale co když ne? Co když to nikdy nebylo dobré?
Co když se to musí zhoršit, než se to zlepší?
Tak počkat, mám bláznivý nápad.
- Co to dělat každý týden? - Co?
Scházet se a mluvit o politice.
Budeme spolu trávit čas, ale taky analyzovat politickou situaci.
A co kdyby to někdo nahrával?
Sepisoval by to
a lidé by si to pak mohli poslechnout.
Můžeme dělat reklamy...
...na zástěry.
Modré zástěry.
Teplé čerstvé koláčky pro všechny, s džemem.
Copak vám nedochází, že pokud bude válka, budeme muset bojovat?
To není, jako když jsme si hrávali s vojáčky.
Tisíce lidí, skutečných lidí, zemřou.
Lidé jako my.
A naše generace bude v přední linii.
Jak řekl Abraham Lincoln na sjezdu:
„Rozdělený národ nemůže přežít.“
To je nesmysl.
Mami?
Když zvládnu uspořádat dva dokonalé čajové dýchánky,
my Američané dokážeme udržet naši zemi pohromadě.
Zajímalo by mě,
jak chcete psát o té události v Harpers Ferry.
Hlavní je podpořit Brownův cíl, nikoli jeho činy.
Musíme ty abolicionisty udržet ve hře
a zároveň si nesmíme odcizit naše umírněné a v některých případech
Jihu nakloněné čtenáře.
S takovou bude Republican brzy patřit k největším novinám...
Bez obav. Já to utřu.
Jak dlouho asi tahle země ještě vydrží? Brzy to možná budou dvě země.
V tom případě budeme muset mít zastoupení v obou.
V tomto informačním boomu jde hlavně o čtenáře.
Získat jich co nejvíc a udržet si je co nejdéle.
Je to ekonomika pozornosti.
Zavři za sebou. Bavíme se o státních záležitostech.
Ano, Edwarde.
No, dle mého názoru...
...možná by nebylo válek, kdyby muži měli vychování.
Pane Shipley.
- Dobrý den. - Zdravím.
Ty koláčky byly výborné.
Děkuji vám.
Dnes jsem se nadřela.
Uspořádala jsem dva perfektní dýchánky, ale nikdo si ani nevšiml.
Tak počkat.
Žertujete? Já si všiml.
Jste jako bohyně domácnosti. Vážně.
Splňujete ideál ženství.
To je od vás moc milé.
- Děkuji. - Chci ženu, jako jste vy.
Proto jsem se přišel usmířit s Lavinií.
Kdo by se víc podobal matce než její dcera?
Vy jste to zasnoubení nezrušili?
Pokud bude občanská válka, chci někoho, kdo mě během ní bude milovat.
Děkuji, pane Shipley.
Lavinie? Musíme si promluvit.
Shipe, musíš klepat.
Země je na pokraji války
a já nechci, aby mezi námi byly neshody.
O čem to mluvíš?
Musíme to vyřešit.
Byla bys mi skvělou manželkou. Vím to.
Vezmeme se.
Rozešli jsme se, protože mě nedokážeš přijmout takovou, jaká jsem.
V jednu chvíli jsem moc nadržená a pak zase moc intelektuální.
- Nikdy nebudeš milovat skutečnou Lavinii. - Budu. Miluju tě.
Jak ti to můžu dokázat?
Jak ti mám dokázat, že nic, co uděláš, mě neodežene pryč?
Mám nápad.
Zakus můj bič.
Co?
Co to sakra je?
Ano.
Mrzí mě, že jsi onemocněla.
Už je ti lépe?
Onemocněla?
Chápu. To Sam všem vykládá.
Takže nejsi nemocná?
Fyzicky ne.
Tak...
Jak tedy?
Víš...
Letos se nám měla narodit holčička.
Ale...
...zemřela.
Uvnitř mě.
Proboha, Mary.
To mě moc mrzí.
Já...
...neustála jsem to.
Něco podobného...
Něco podobného se stalo i mně.
To je mi líto.
Jako bych se snažila...
Snažím se odsunout tu bolest pryč.
To nemusíš.
Cítit bolest je normální.
To musí být Frazar.
Frazar Stearns.
- Těším se, až ho uvidím. - Jsme připraveni.
Fra...
Emily. To jsi ty.
Čekal jsi někoho jiného?
Ano, ale rád tě vidím.
- Pojď dál. - Díky.
Vezmu ti to.
Jsi v pořádku?
Nevím.
Máme tu s pár kluky čajový dýchánek.
Přidáš se?
Jo.
Proto tu jsem.
Asi teď potřebuju být mezi lidmi.
Dobře.
Možná ne. Nejsem si jistý. Jen...
- Emily. - Ahoj, Georgi.
Mou sestru Emily si jistě pamatujete.
Co tu děláte?
Však víš.
Rozebíráme novinky.
To je ale šílený den.
Ne tak jako to, co se mi honí hlavou.
Bože, jako bych měla mozek vejpůl.
Stává se vám to taky?
Ne tento týden. Ne.
Nevšímejte si mě.
Budu jen zírat do ohně.
Možná bychom měli přestat mluvit o politice.
Nechci strávit odpoledne představami, jak moji přátelé zemřou ve válce.
Muž, co zítra zemřít má
Naslouchá lučnímu ptáku
Neb jeho hudba hýbe sekyrou, jež touží po jeho hlavě
Já otevřu.
Je s ní zábava.
Zdravím. Emily, že?
Vy jste... Nikdo.
Ne. Já...
Frazare! Ahoj!
Tady jsi.
Tys přišel.
Emily, to je Frazar Stearns, můj kamarád z vejšky.
- Pamatuješ si na něj? - Jo.
Známe se z vašich večírků.
To je Nikdo. Je to Nikdo.
Jste Nikdo.
Emily, nebuď nezdvořilá.
- Moje sestra bývá divná. Neuraz se. - To nic. Pamatuju se.
Ach bože.
Vy zemřete.
- Emily, přestaň s tím. - Ne, Austine. On zemře. Viděla jsem to!
Nevzpomínáte si? Na to pole?
Na tu explozi, bitvu, kulku. Zasáhne vás jako ptáka.
Tak jo, to už je trochu moc.
Musíte odsud pryč. Zachraňte se!
- Odejděte... - To stačí.
Kluci jsou v salonku.
Dej si čaj a já se zatím postarám o svou sestru.
Tak jo. Díky.
Em.
Panebože. Sue.
Takže je to skutečné.
Emily, co to mělo být? Tohle lidem nesmíš dělat.
Doufala jsem, že jen blouzním, ale všechno, co jsem včera viděla,
- co jsem zažila... - O čem to mluvíš?
Musím ti něco říct. Musím ti říct něco strašného.
Co?
Sue tě podvedla se Samem.
Viděla jsem je tady.
Moc mě to mrzí.
Tys mě neslyšel?
- Sue tě podvedla. - Už o tom vím.
Víš o tom?
Jo.
Už několik týdnů.
No bezva.
Tak to asi víš všechno.
Víš o Samovi.
O tom dítěti.
O jakém dítěti?
Emily.
O jakém dítěti?
To ti nemůžu říct.
Ale můžeš.
Už jsi o tom začala.
Emily! O jakém dítěti?
O Sueině a tvém dítěti.
Sue měla dítě?
Ne. Neměla.
Kdy?
Na vaší svatbě. Byla těhotná, ale pak potratila.
Je mi to líto. Neměla jsem nic říkat.
Můžeš... Můžeš prosím něco říct?
Austine?
Řekni něco. Austine!
Ach bože.
Táta měl pravdu.
Jsem naprostý ztroskotanec.
- Jsem pro smích. - Ne, tak to není.
Ale je, Emily.
Ano.
Ty to nechápeš.
Ve všem, co udělám, selžu.
Všechno, na co sáhnu, se rozbije.
Tak usilovně se snažím najít nějaký cíl.
Najít něco...
...pro co mě Sue bude milovat.
Ale nic, co udělám, nebude důležité.
Jsem pro smích, Emily.
Pokrytec...
...s dírou v srdci, kterou nic nezaplní.
Jsem ráda při agónii Pro její věrnou řeč
Kdo by hrál zápas smrti
A simuloval křeč?
Pak zesklí zrak – a to je smrt
Nemožno předstírat
Ty perly, které na skráň
Pověsí všední strach
Austine.
Ty nejsi pokrytec.
Jsi ten nejupřímnější člověk, jakého znám.
Jsi tak plný lásky. Máš lásky na rozdávání.
A nikdo z nás by bez ní nepřežil...
...natožpak já.
To myslíš vážně?
Nemluvím snad vždycky vážně?
Omlouvám se za to předtím.
- Nechtěla jsem vás vyděsit. - To nic.
Bude ze mě voják, musím být odolný.
Líbila se mi vaše báseň.
Cože?
Vaše báseň.
V novinách.
Ach ano. Děkuji.
Podle mě je krásná.
Máte jich víc?
Rád bych si je přečetl.
Měla jsem jich víc.
Ale dala jsem je redaktorovi.
Velká chyba.
Proč? Nechcete je vydat?
Část mě to chce.
Nebo chtěla.
Ale druhá část mě si je jistá, že sláva není nic pro mě.
Vlastně si myslím, že by mohla být nebezpečná.
Jak to?
Jak to říct?
Kdyby mi sláva patřila, neunikla bych jí...
V tom případě byste je měla získat zpět.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová Básně: Jiří Šlédr