HOVEDDØR
DIT NAVN ER ROY FREEMAN FØDT DEN 23. MARTS 1964
DRIK IKKE ALKOHOL AFFALD AFHENTES ONSDAGE
GLEM IKKE DIN TELEFON, DET ER OKAY
DU HAR ALZHEIMERS DIN LÆGE ER DR. MEHTA
-Nævn tre genstande i rummet. -Stol, lampe, ur.
-Tre genstande, der ikke er i rummet. -Whisky, flyvemaskine, væddeløbshest.
-Hvad er dagens dato? -Torsdag.
Datoen, ikke ugedagen.
-September. -Hvilket år er det?
I hvilken by er du født?
Kan du huske din mors navn?
Din fars navn?
Det er en eksperimentel procedure. Vi sender signaler til hjernen,
og nye nervebaner bør udvikle sig. Resultaterne kan være uforudsigelige.
Især i betragtning af dit tidligere misbrug.
Det er ofte en medvirkende årsag til Alzheimers.
-Hallo? -Taler jeg med Roy Freeman?
-Hallo? -Ja.
Jeg hedder Emily Dietz, og jeg arbejder for Clean Hands .
-Clean Hands? -Det er rigtigt.
Vi er en non-profitorganisation, hvis mål er at hjælpe fanger,
som er blevet uretfærdigt dømt.
-Har du tid til at tale? -Ja. Hvad drejer det sig om?
Det drejer sig om en af dine gamle sager.
-Hr. Freeman? -Frøken Dietz.
-Tak, fordi du gav dig tid. -Det drejede sig om en gammel sag?
Det er rigtigt. Isaac Samuel.
Isaac Samuel? Jeg kan desværre ikke huske ham.
-Du har vel også haft mange sager. -Noget i den stil.
Han blev dømt for mordet på Joseph Wieder for ti år siden.
Hans henrettelse finder sted i slutningen af måneden.
Vi har bedt guvernøren om udsættelse, men det ser skidt ud.
Jeg genkender ham ikke. Hvad har det her med mig at gøre?
Han har bedt om at tale med de efterforskere, som var der,
da han tilstod.
-Forhørte jeg ham? -Jeg har ikke fundet din partner.
-Hvad vil han tale om? -Det kan du spørge ham om.
OFRET FIK EN OMFATTENDE HJERNEBLØDNING
ALVORLIG STUMPT TRAUME GENTAGNE SLAG
INTET MORDVÅBEN BLEV FUNDET.
Isaac Samuel?
Mit navn er Roy Freeman, og jeg arbejdede som efterforsker.
-Du ville tale med mig? -Ja.
Her er jeg. Hvordan har du det?
Jeg har alt, hvad man kan ønske sig.
Tre måltider om dagen, medlemskab i den lokale bogklub.
Fængslet har min krop, men Allah har min sjæl.
Du er da ligeglad med, hvordan jeg har det.
Javel, ja. Emily Dietz fra Clean Hands
sagde, du havde noget at sige. Var det det hele?
Jeg vil gerne vide, hvordan det føles at have sendt en uskyldig mand i døden?
-Er du den uskyldige? -Misforstå mig ikke.
Jeg har gjort nogle forfærdelige ting, men jeg dræbte ikke Joseph Wieder.
Isaac, du tilstod mordet, da vi hentede dig ind til afhøring.
Mener du, at du husker det anderledes efter alle disse år?
Jeg har tilbragt de sidste fucking ti år
med at tænke på, hvad der skete.
-Hvad der egentlig skete. -Er det derfor, jeg er her?
Jeg ved, du blev fyret for spirituskørsel,
men vil du ikke lette din samvittighed? Lad mig fortælle dig min version.
Jeg lytter.
Jeg var så høj den nat, at jeg ikke husker noget.
I gik til mig hele natten.
Da I viste billederne, var jeg overbevist om, at jeg var skyldig.
Du brød ind og slog ham ihjel. Dine fingeraftryk er overalt!
Kom nu. Indrøm det!
Du gjorde det her. Det hele er dit værk.
Indrøm det!
Hvorfor gik du hen til hans hus?
Året før mordet blev jeg dømt for tyveri.
Jeg stjal modermælkserstatning. Wieder var anklagerens ekspertvidne.
Jeg forklarede, at jeg var skæv og ikke vidste, hvad jeg lavede.
Wieder sagde, at det ikke var sandt. De tiltalte mig som en voksen.
Jeg var 18 år og blev et skinheads kælling.
Vi tager det igen. Wieders vidneudsagn sender dig i fængsel.
Du tager hen til hans hus om natten. Du er gal...
Jeg er ikke en morder!
Jeg ville bare have min søn tilbage. Jeg troede, han kunne hjælpe mig.
Ja, jeg tog hen til hans hus.
Da hans vicevært gik hjem, sneg jeg mig ind ad bagvejen.
Jeg nåede helt ind.
Men så dukkede en anden op.
Er du allerede tilbage?
Pludselig gik alt ad helvede til.
Jeg gik i panik og stak af, før jeg kunne se, hvem det var.
-Så du rørte ham aldrig... -Jeg siger sandheden!
Tror du, jeg lyver?
Tal med Richard Finn. Han kan bekræfte det.
Hvem er det nu, han er?
Han var her for et par måneder siden. Han er ved at skrive en bog om mordet.
-En bog? -Nemlig.
-Jeg skal nok ikke blande mig. -Det er for sent!
Det er dit ansvar. Du var der, da jeg tilstod!
Ret op på det. Jeg har sonet min forbrydelse.
Ret op på det her. Ellers er det ude med mig.
Medicinen hjælper, men du skal holde din hjerne i gang.
Bøger, gåder, alt, hvad der stimulerer hjernen.
-Det var dig! Indrøm det! -Tal med Richard Finn.
Roy? Hvad fanden laver du her?
-Jeg var tilfældigvis i nærheden. -Kom ind.
Kom ind.
Jeg kan ikke huske, hvornår jeg sidst så dig.
Det må have været ti år siden, da de tog skiltet fra dig.
Det skal nok passe.
Du er ikke stadig sur, vel? Dengang drak alle på jobbet.
Den ulykke kunne være sket for hvem som helst.
Hvad er der? Er du holdt op med at drikke?
Min læge siger, at det kan påvirke min medicin.
-Er du syg? -Jeg er involveret i et klinisk forsøg.
Jeg har Alzheimers. De sender impulser ind i min hjerne.
-Det skal stimulere hukommelsen. -Hold da op.
Hvis du ikke havde sagt noget, ville jeg aldrig have genkendt dig.
-Kan du ikke huske, da vi var kolleger? -Nej.
Jeg kan ikke huske noget, der står i vores gamle sagsmapper.
Hele mit liv er sgu et sort hul.
Kan du huske min kone, Kat?
-Hun døde sidste år af kræft. -Det gør mig ondt.
Fucking kræft, du.
Politiets sygesikring dækkede ikke hendes hospitalsudgifter.
Jeg var nødt til at løse det. Men nok om det. Hvorfor er du her?
Kan du huske Isaac Samuel?
Han blev dømt for mordet på en lektor ved Waterford College.
Du har talt med hende kvinden. Jeg ringede aldrig tilbage til hende.
Jeg svarede. Hun sagde, at Isaac havde noget at sige...
-Har du talt med ham? -Jeg besøgte fængslet.
Han siger, han er uskyldig.
-Det siger alle dødsdømte. -Det ved jeg godt.
Men han var meget overbevisende.
Han nævnte nogen ved navn...
...Richard Finn. Er det en, du kender overhovedet?
-Jeg kan ikke huske det længere. -Jeg læste sagsmappen igennem.
Da vi gennemsøgte huset,
fandt vi hans fingeraftryk overalt.
Hvilken rolle spiller det?
Richard hævder, at han ikke var i huset, da mordet fandt sted.
Vi bekræftede aldrig hans historie.
Er det ikke mærkeligt?
-Hvor vil du hen med det? -Det ved jeg ikke.
Jeg tænkte, vi kunne gå hen og tale med ham.
-Hvorfor? -Det er bare en fornemmelse, jeg har.
Min læge siger også, at jeg skal stimulere min hjerne.
Så lad gå. Jeg har stadig nogle venner i korpset.
Jeg giver dig besked.
-Hallo? -Jeg har fundet ham. Richard Finn.
-Udlejeren fandt ham. -Hvordan døde han?
En overdosis af fentanyl.
-Kun et stiksår. -Hvad?
-Han er ikke misbruger. -Måske var han nybegynder?
-Er du okay? -Han var på gerningsstedet.
-Det sagde du. -Ikke kun hans fingeraftryk.
-Han var der den følgende morgen. -Kan du huske at have set ham der?
Hans fingeraftryk var overalt, og han dukker op på gerningsstedet.
Hans alibi er, at han var alene hjemme, da mordet fandt sted,
og vi undlader at undersøge ham nærmere?
Vi fandt Isaacs fingeraftryk. Han havde et motiv, og han tilstod.
-Der er noget galt. -Det gør ikke noget længere.
-De døde taler ikke. -Nej. Men de efterlader sig deres lort.
Fru Finn? Mit navn er Roy Freeman.
Jeg forstår, det passer dårligt, men jeg er nødt til at tale med dig om din mand.
-Jeg er hendes mand. Eddie. -Jeg undskylder.
Er den anden fru Finn her et sted?
Hun og Richard talte ikke sammen...
Hvad har du brug for? Han var min bror.
Jeg efterforsker en gammel sag, han var interesseret i.
Han nævnte for en dødsdømt, at han var ved at skrive en bog.
-Er det noget, du kender til? -Jeg tager hjem med tante Jude.
Min bil holder herovre.
Jeg fandt den i hans lejlighed. Den hedder "Spejlenes bog".
Titlen er fuldstændig uforståelig.
Isaac Samuel sagde, at den handlede om mordet på Wieder.
Richard ville nok have kaldt det kriminalmemoirer.
-Har du læst den? -Så meget jeg kunne klare.
Det er bare selvforherligende affald.
Den handler om en pige, han var besat af.
-I var ikke så tæt på hinanden? -Man skal ikke tale ondt om de døde,
men Richard var ikke en, man ville have særligt tæt på.
-Hvor længe havde han misbrugt? -Narkotika? Aldrig.
Han tog aldrig stoffer. Det var ikke noget for ham.
Men man vidste aldrig med ham.
Allerede som barn var der noget galt med ham.
I de senere år var der noget, der ikke føltes rigtigt.
-Hvad var anderledes? -Han var anspændt og paranoid.
Præcis som han optræder i bogen. Jeg havde ikke spildt tid på ham.
-Må jeg beholde den? -Gerne.
Hukommelsen er lunefuld. Hvad vi husker, og hvad vi glemmer.
Sjældne øjeblikke, der foreviges. Banaliteter, der glemmes.
Smertefulde minder, der er begravet dybt i vores sind.
Der kan de ligge, indtil tiden igennem trækker dem frem.
Det er lige meget, om det er gode eller dårlige minder.
De kommer aldrig tilbage på én gang.
De deles altid ud som brikker i et puslespil, der langsomt samles.
Man ved aldrig, hvornår den næste brik i puslespillet dukker op.
Måneder, år. Det kan tage et årti.
Som med mordet på Joseph Wieder.
Ti år uden at forstå det.
Nu ved jeg, at jeg misforstod det.
Det hele var på grund af hende. Laura Baines.
Hun var en sjælden enhjørning, en, der vidste alt.
Ingen brugte kromatisk kontrapunkt som Rachmaninoff.
En bachelorgrad i både kunsthistorie og neurovidenskab.
...mellem lavere kortisolniveauer og deres anlæg...
En kandidatgrad i matematik.
Det smukke ved det, Odlyzko viste, er, at distributionen...
Talte fem sprog.
Hun vidste præcis, hvem hun var.
Jeg ville ønske, jeg havde vidst det.
Hvordan smager punchen?
Du har lusket rundt og ventet på at tale med mig.
Jeg forventede noget bedre end: "Hvordan smager punchen?"
-Jeg har ikke lusket rundt. -Jeg har set dit lumske blik.
Du får mig til at lyde som en seriemorder.
Jeg vil kunne sige, at jeg kendte dig.
-Mit navn er Richard. -Det ved jeg.
Det står skrevet på dit bryst.
Men her står du, navnløs og gådefuld. Det føles uretfærdigt.
Hvad gør navnet? Det, vi kalder en rose, vil lige sødt...
Herligt! Endnu en bardolator.
Hvad handler din afhandling om? Nej. Vent! Lad mig gætte.
-Det er sikkert kontroversielt. -Sandsynligvis.
Interferens mellem kønnene i En skærsommernatsdrøm ?
Næsten. Hukommelseskonsolidering gennem accelereret opløsningsterapi.
Et af hans mindre kendte værker.
Psykologisk institut. Jeg hedder Laura.
Sniger du dig ofte ind på andre institutters fester?
Jeg er her sammen med professor Wieder.
Jeg hjælper ham, og han administrerer min afhandling.
Den om hukommelsesopbygning gennem accelereret forsoning...
-Konsolidering af hukommelsen. -Undskyld. Nu er jeg uretfærdig.
Det er lidt af en mundfuld.
-Hvor mange ønsker har du? -Den tilhørte min bedstemor.
Jeg har læst, at når kvinder leger med deres smykker, så betyder det,
at de flirter med en.
Siger du det? Du skal ikke tro på alt, hvad du læser.
-Kvæl mig! -Hvad?
Gør det. Hårdere!
Efter det var vi uadskillelige.
De næste par måneder lavede vi alt sammen.
Jeg følte mig som mit bedste jeg med hende.
Hvad synes du?
Du er helt fucking fantastisk.
Flere skal læse det. Du må sende det til Harpers, The Atlantic.
Det var, som om jeg oplevede verden for første gang gennem hendes øjne.
-Du er så talentfuld. -Tak. Lige et øjeblik. Undskyld.
Hej, mor.
Men ikke alt var perfekt.
Kort efter vi mødtes, døde min far af et hjerteanfald.
Min mor havde ikke råd til at betale for mine studier.
Laura ville gerne hjælpe. Sådan mødte jeg professor Wieder.
-Velkommen. -Undskyld, vi kommer for sent.
-Pyt da med det. -Hej.
Jeg talte alligevel med vores ven i DC.
-Du må være Richard. -Laura har fortalt mig meget om dig.
-Sikkert bare løgne. -Flest overdrivelser og halve sandheder.
Dem kan leve med. Hvad siger I til en martini?
Gerne.
Laura siger, du vil være forfatter.
-Jeg vil skrive litterære memoirer. -Hvad er det?
I traditionelle memoirer er der ikke plads til sandheden,
fantasi, hukommelse eller en personlig stil.
-Tilføjer du et fiktivt element? -Jeg vil ikke kalde det fiktivt.
Jeg undskylder.
Forfatteren fortæller, hvad han mener er sandt.
Det, han tror, er sandt.
Så perspektiv og personlige erfaringer spiller en rolle.
-Mere vin? -Gerne.
Om ti år er denne vin det eneste, vi vil huske fra middagen.
- Chateau Léoville Barton . -Det tvivler jeg på.
Det er naturligt for vores sind at udskifte minder.
Især hvis man drikker for meget.
-Vis ham det. -Det er ikke et festtrick.
-Hvad taler hun om? -Det forklarer, hvad vi arbejder med.
Okay da. Vælg et minde fra din barndom.
Genstande, øjeblikke, mennesker. Noget, du husker godt.
Jeg kan huske, at vi havde et grønt pelstæppe og...
...fire guldfisk, der var opkaldt efter bandmedlemmerne i Kiss .
Det er et godt minde. Hvad med noget, du gerne vil glemme?
Blev du nogensinde slået af dine forældre?
-Nej. -Er du nogensinde blevet væk i en butik?
Jeg husker en gang, hvor vi var i en legetøjsbutik...
...og jeg kunne ikke finde min mor.
-Blev du bange? -Det er længe siden, jeg har tænkt på det.
-Jeg ledte efter hende overalt. -Men du fandt hende endelig?
Hun stod udenfor og røg.
Vildt. Jeg havde glemt det.
Hjørnestenen i vores forskning, Joes forskning, er tesen om,
at hjernen blokerer for, at folks traumer viser sig.
Det traume, du oplevede den dag, var, at din mor forlod dig.
Du var et sårbart barn.
Erkendelsen af, at din mor kunne såre dig, var for traumatisk,
så du fortrængte erindringen.
Men det forbliver i din underbevidsthed
og er blevet en del af den, du er.
-Terapi ved middagsbordet. -Skål.
-Richard, kom. Jeg vil vise dig noget. -Okay.
Det er mange bøger.
Jeg kan tilbyde 500 dollars om ugen for at organisere dem.
Katalogiser dem elektronisk, når du har tid.
Jeg formoder, at det kan tage et stykke tid.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Laura fortalte mig om din far og om din situation.
-Du burde sige ja. -Tak.
Det var en drøm at arbejde for ham.
Nye verdener dukkede op. En udvalgt samling af verdens førende tænkere.
Jeg læste halvdelen af bøgerne, jeg katalogiserede.
Til sidst blev jeg dog udsat for noget, jeg ikke havde forventet.
-Flere bøger? -Ja.
Professoren vil have mig til at donere dem, men der er nogle fund.
-Hvad sker der med de bat? -Hans far samlede på dem.
Der er autografer på. Willie McCovey, Al Kaline, Ted Williams.
-Vil du have? Jeg er nødt til at arbejde. -Tak.
Et grin. En hånd på en arm. Én ting er sikkert.
Vi er nødt til at aflyse middagen i aften. Jeg er nødt til at blive og hjælpe Joe.
Vi ses derhjemme.
Laura var mere end blot Wieders kollega.
Jeg burde virkelig arbejde.
Skal din artikel ikke afleveres i morgen?
Jeg har så meget, jeg burde gøre. Jeg bliver aldrig færdig.
Hold op.
-Kan du lide det? -Det ved du, jeg kan.
På trods af vores tid sammen kendte jeg hende slet ikke.
Da jeg fandt manuskriptet, indså jeg, at jeg ikke var alene.
-Er du sulten? -Jeg vidste ikke, du var hjemme.
-Hvad har du der? -Det lå blandt bøgerne.
Laura er så ivrig.
Kom nu, før maden bliver kold.
-Kan du lide at lave mad? -Jeg ved ikke, hvordan man gør.
Du burde lære det. Du er måske god til det.
Eksperimenter lidt.
Laura kan lide mænd, der kan lave mad. Hvordan går det mellem jer?
-Vi er kun venner. -Hold nu op.
Jeg fik da indtryk af, at I var mere end det.
-Sagde hun det? -Jeg mærkede det selv.
-Vi har kendt hinanden i et stykke tid nu. -Jeg ville aldrig...
Hun bragte dig hertil for at hjælpe, ikke for at komplicere tingene.
-Det er derfor, jeg er her. -Godt.
Så vil jeg gerne foreslå...
...at det ville være bedst, hvis I holdt op med at se hinanden.
-Hvad? -Ingen kan lide komplikationer.
Jeg skal rejse for at tale med nogle mennesker om min bog.
Når jeg kommer tilbage, forventer jeg, at det er faldet på plads.
Velbekomme.
Han gik over stregen. Jeg behøvede ikke at ordne noget.
Hun gjorde det for mig.
Skat? Er du hjemme?
Jeg købte dumplings fra det sted, du kan lide.
Skat?
Hun var væk. Dagen efter skete det.
Professor Wieder blev fundet slået ihjel.
En junkie tilstod forbrydelsen.
Skolen glemte hurtigt tragedien,
og jeg gik videre til at blive en ukendt forfatter.
En uge før mordet havde Laura mødt Susan Avery,
Wieders kontakt i forsvaret. Hun sagde, at Wieder stjal hendes arbejde.
Sådan fungerer det ikke. Vi bestilte studiet af Wieder.
Men det var mig, der skrev det.
Jeg ved ikke, hvad I havde aftalt, men jeg foreslår,
at du tager det op med ham eller universitetet.
Hold dog op. Det er mit arbejde. Han skrev sit navn på det!
-Beklager. -Er det alt, du har at sige?
Han kan ikke slippe af sted med det her!
Hun forsvandt efter mordet.
Det var, som om hun forsvandt fra Jordens overflade.
Indtil jeg så hende igen.
"Indtil jeg så hende igen"?
Hvor så du hende igen?
Dit dumme svin altså.
-Hun er sandsynligvis død. -Personnummeret er stadig aktivt.
Hun har ingen hjemmeadresse eller sociale medier.
-Der er kun ét billede fra skolen. -Måske værner hun om sit privatliv?
Det er det samme med viceværten.
Jeg kan ikke finde hans telefonnummer, jobhistorik eller hjemmeadresse.
Det er, som om alle omkring Wieder er forsvundet.
Ved du hvad? Du giver mig lyst til at forsvinde.
Den eneste, det er lykkedes mig at finde, er Finns ekskone. Jeg skal møde hende.
-Hvad vil hun sige? -Ingen anelse. Hun ved måske noget.
-Måske var Finn på sporet af noget. -Det er mange antagelser.
Hvad hvis Isaac er uskyldig? Så sendte vi den forkerte i fængsel.
Så er det her vores chance for at rette op på tingene.
-Han tilstod. -Ja, han indrømmer, at han var i huset.
Men han sagde også, at nogen dukkede op, før han kunne gøre noget.
-Hvem var det da? -Jeg ved det ikke.
Hvem skulle så vide det?
Jeg skal pisse.
-Hvad er dit problem? -Det må du undskylde.
Hallucinationer er en almindelig bivirkning ved indgrebet.
Jeg har kun set hende på billeder.
Det tyder på, at din hukommelse virker.
Det samme gælder det, du er begyndt at huske igen.
Dine nervebaner er i gang med at blive genaktiveret.
-Så jeg er ikke ved at blive skør? -Tværtimod. Det her er noget godt.
Behandlingen virker.
-Fru Finn? Undskyld at jeg generer dig... -Er du betjenten?
Ja. Det var mig, der ringede. Jeg er faktisk pensionist.
-Jeg arbejder ikke længere for politiet. -Jeg har aldrig kunnet lide strømere.
Det hænger ikke sammen.
Richard var både paranoid, indbildsk og en rigtig misantrop.
-Men han var ikke på stoffer. -Tror du, at hans død var en ulykke?
Jeg vil vædde på, at hende møgfissen, Elizabeth Westlake, var involveret.
-Jeg ved ikke, hvem det er. -Det gjorde jeg heller ikke.
Forbandet sindssyg.
Et par uger før han flyttede, skændtes de om noget.
-Elizabeth Westlake? -Ja.
Han begyndte at drikke igen. En aften kom han hjem og råbte i telefonen.
Lyt til mig. Lyv ikke for mig!
Han må have troet, at jeg sov.
Jeg ved, hvad du gjorde, og jeg vil ikke lade dig slippe af sted med det!
Spurgte du, hvad det handlede om?
Jeg forsøgte at undgå at tale med ham, når han var vred.
Jeg ventede, til han var faldet i søvn.
Dagen efter ringede jeg til nummeret og hørte hendes telefonsvarer.
Ved du, hvad hun laver, eller hvordan de mødtes?
-Nej. -Men du sagde, hun var sindssyg?
Jeg har aldrig hørt ham tale sådan til nogen før,
ikke engang til mig.
Jeg tror, det var hende, der myrdede ham.
-Frøken Westlake? -Hr. Freeman.
Har vi mødt hinanden? Jeg har desværre svært ved at huske ting.
Vi har mødt hinanden en gang før. Jeg læste om din ulykke i avisen.
-Må jeg spørge, hvor vi mødtes? -Jeg har desværre travlt.
Det er lige meget. Jeg ville bare tale med dig om Richard Finn.
-Det er en, jeg gerne vil glemme. -Hvordan kan det være?
Jeg går ud fra, at du aldrig har haft en stalker? Følt dig forfulgt?
Sagen er, at han havde fået for sig,
at du var involveret i mordet på Joseph Wieder.
-Har du talt med ham? -Nej. Han er desværre gået bort.
-Jeg forstår. -Men han efterlod sine erindringer.
Jeg tænkte på, om du ville overveje at tage et kig på det?
Jeg har virkelig prøvet at glemme den tid i mit liv.
Jeg forstår dig.
Men der er en mand, der er dømt til døden for drabet på Wieder,
og hans henrettelse er ikke langt væk.
Så måske du kan tage et kig?
-Hvis jeg har tid tilovers. -Tusind tak.
-Hav en god dag. -Pas på dig selv, Roy.
DINE SØGERESULTATER ER KLAR!
Vi er ankommet.
Hr. Devereaux?
Det tog mig et stykke tid at huske dig.
I behøvede ikke at høre min version. I havde allerede fundet jeres morder.
-Jeg vil gerne høre din historie nu. -Hvordan kan det være?
Jeg vil gerne sikre mig, at alt gik rigtigt for sig.
Da professor Wieder fandt mig, var jeg en skygge af mit tidligere jeg.
Han hjalp mig og skaffede et job som vicevært til mig.
Jeg husker det krystalklart. Han var en berømthed. Alle elskede ham.
Jeg ved ikke præcis, hvad han arbejdede med, men han havde altid besøg.
Vigtige personer fra regeringen og Forsvarsministeriet.
Han udførte forsøg for dem,
hvor han testede sin nye medicin på traumepatienter.
Jeg var en perfekt kandidat. Jeg var en af de første på jorden i Irak.
Jeg så en hel del, før jeg blev skudt.
Jeg var ikke klar over skaden, det gjorde, før jeg kom hjem.
Wieder fandt mig og sagde, at jeg var egnet til hans forskning
Hvad var det for forskning?
Hvad ville du sige, hvis jeg fortalte dig, at vi ved hjælp af medicin
kunne udveksle dine traumatiske oplevelser med bedre minder,
eller måske slette dem helt?
Hvornår kan vi starte?
Ved at aktivere modsatte dele af hjernen kan vi løsne op
for de følelsesmæssige oplevelser, der er fanget i vores nervesystem.
Men før vi kan slette dine dårlige minder,
må vi konfrontere dem. Træk vejret.
Det var effektivt mod PTSD, men det var kun en del af behandlingen.
Tag en tablet hver morgen og aften.
Resten bestod af hans medicin. Han sagde, at det kunne slette alt.
Men du har lige fortalt mig om Irak. Virkede behandlingen så ikke?
Det gjorde den i starten. Jeg slap for panikanfaldene,
men medicinen havde alvorlige bivirkninger.
Jeg genkendte ikke mig selv.
Jeg fik blackout og vågnede uden at vide, hvordan jeg kom dertil.
-Så du holdt op med at tage medicinen? -Ja, imod professorens anbefaling.
-Hvor er din bil? -Jeg tog en taxa.
Vil du have et lift? Jeg skal ind til byen for at sælge noget kød.
-Er du sikker? -Selvfølgelig. Pladsen er ledig.
-Ved du noget om Laura Baines? -Det tror jeg ikke, nogen gjorde.
-Hun og Wieder var et par, ikke? -Det ved jeg ikke noget om.
Han sagde bare, at hun var hans assistent.
Hvis de var noget mere, så jeg det aldrig. Men jeg så andre.
Jeg kom nogle gange over for at reparere ting og sager.
Han havde masser af kvindelige besøgende. Han havde en samling.
Hvilken slags samling?
Han havde et gammeldags videokamera.
Han kunne godt lide at gense sine tidligere erobringer.
Konfronterede Laura ham nogensinde?
Nej. Jeg hørte dem kun tale om den forskning, de arbejdede på.
Den aften han blev myrdet, kom hun og Finn på besøg. De skændtes om noget.
Vi må have en rationel samtale om dine beskyldninger.
-Du lyver! -Det gør han slet ikke!
Nu vil du altså forsvare ham?
-Hvad skændtes de om? -Ingen anelse. Finn var vred.
I kan begge gå ad helvede til! I fortjener hinanden!
Han skred. Jeg gik ud for at tale med ham, men han var allerede væk.
Eller også gik han aldrig.
Ifølge Finns vidneudsagn var han alene hjemme, da drabet fandt sted.
-Jeg kan kun fortælle dig, hvad jeg så. -Så du, da Laura gik?
Hun tog en taxa lidt senere.
-Hvor gik du hen? -Mit gamle stamsted.
Bartenderen der, Diane, var også en af professorens piger.
Han var en god mand. Han kom bare på afveje.
Det kan ske for enhver. Præcis som der står i Bibelen.
Døm ikke, for at I ikke selv skal dømmes.
Tak for turen.
Det er mig. Han er hjemme.
Den var rigtig interessant.
Vil du ikke invitere mig?
-Vil du have et glas vand? -Jeg vil hellere have en whisky.
Jeg har desværre ikke en derhjemme. Lægens ordrer.
-Jeg kan ikke huske sidst, jeg drak. -Det er fordelen ved din sygdom.
-Du husker ikke de dårlige stunder. -Men heller ikke de gode.
Det er en skam.
Det må være svært ikke at huske din familie og dine venner.
Ingen måde at vide, hvem du er, eller hvor du hører til.
Jeg kan ikke forestille mig, hvordan det må føles at være så fortabt.
-Så ensom. -Hvad syntes du om bogen?
Den var fyldt med bullshit.
-Så I var aldrig et par? -Nej. Det var i hans fantasi.
Folk lyver hele tiden for at beskytte sig selv
eller se ud til at være mere, end de i virkeligheden er,
når virkeligheden er for smertefuld.
Wayne Devereaux bekræftede, hvad der står i bogen.
Endnu et pålideligt vidne. Men det giver jo god mening.
Mange veteraner med PTSD finder tilflugt i fantasier og pornografi.
-Opfandt han også studiet? -Nej. Han var en deltager.
Men hvis jeg husker rigtigt, reagerede han ikke godt på behandlingen.
Han hadede, hvordan det påvirkede ham. Han blev ofte meget vred.
Du ved ganske meget om ham.
Jeg transskriberede alle Wieders patientjournaler.
Nogle gange gav det en viden, man helst var foruden.
Han sagde, at Wieder var i gang med at offentliggøre sine resultater.
Det er ikke ualmindeligt. Han døde, før han kunne gøre sit arbejde færdigt.
Føler du, at han gav dig den ære, du fortjente?
Han døde, før vi kunne løse det problem.
Et stof, der kan hjælpe en til at glemme tidligere traumer.
Det forekommer mig, at der var penge at tjene der.
Tror du nu, han blev myrdet for penge?
Du har en levende fantasi, selvom du har mistet din hukommelse.
Folk begår mord af forskellige årsager.
-Jeg kontaktede Susan Avery. -Jeg ved, hvem hun er.
De arbejdede sammen i årtier.
Så ved du også, at hun har overtaget hans afdeling på universitetet?
Denne samtale ville have været mere behagelig over en whisky.
Du plejede at elske at drikke, Roy.
Du bestemmer. Du har fem sekunder til at slippe pistolen.
Et. To...
-Tre. -Slip våbnene, gutter.
Er der andre, der har mod på at prøve?
-Alarmcentralen. hvad er der sket? -Nogen er blevet skudt.
Jeg vil nu læse dig dine rettigheder.
Du har ret til ikke at udtale dig. Giver du afkald på den ret, kan dine udtalelser
blive brugt mod dig i en retssag.
Du har ret til en advokat.
Hvis du ikke har råd til en, vil du blive tildelt en.
-Er vi færdige? -Endnu en sag er opklaret.
Lad os fejre det. Jeg giver.
Jeg kommer snart.
Jeg venter i bilen.
Hvis du ikke har råd til en, vil du blive tildelt en.
Forstår du dine rettigheder?
Du var heldig. Sikkerhedskameraerne viser, at han forsøgte at køre dig over.
Det vil tage et stykke tid, men det vil blive dømt som selvforsvar.
-Tak, fordi du kom. -Du ville have gjort det samme for mig.
Kriminalteknikere fandt to flasker fentanyl i bilen.
Det samme lort, som Finn døde af. De siger, det var et mord.
Hvad? Skulle Devereaux have dræbt Finn? Hvorfor?
Så han ikke ville blive udpeget for Wieders mord?
-Det lyder logisk. -Nej, det gør ej.
Ifølge Finns bog troede han, at det var Elizabeth.
-Der er noget galt. -Det er dig, der er noget galt med.
Isaac begik mordet og tilstod det.
Om en måned vil retfærdigheden ske, og så er han død.
Så kan du komme videre med dit liv og glemme alt om dette.
Var jeg en god betjent?
Hvad? Hvad helvede taler du om?
Var jeg god til mit arbejde,
eller var jeg bare en doven sjover, der prøvede at fordrive tiden?
Roy. Du var en af de bedste. Du var en fremragende betjent.
-Mit navn er ikke nævnt. -Hvad?
Mit navn står ikke nogen steder i dokumenterne om Wieder-sagen.
Rapporten om hændelsen, vidneudsagn, den retsmedicinske rapport,
Samuels tilståelse. Mit navn er der ikke.
Der står kun dit navn.
Hvad prøver du at sige?
Jeg har gennemgået alle mine sager gennem de sidste 30 år.
Vi underskrev altid alle dokumenter sammen.
Mit navn ved siden af dit.
Men ikke denne gang. Hvordan kan det være?
Jeg kan se, hvad du prøver at gøre.
Du har talt med alle de andre.
Vil du anklage mig nu? Du er sgu ikke ked af det, Roy.
Du kommer ud af det blå og beder om min hjælp.
Og nu anklager du mig?
Rend mig, Roy. Rend mig.
Jeg er ikke en morder!
-Du er i usædvanlig god form i aften. -Hvor er hun?
Hun vil ikke være her i et stykke tid.
-Jeg er nødt til at smutte. -Tag ikke min bil.
Du får den tilbage i morgen.
Jeg vil aldrig glemme, hvad du gjorde.
I morgen.
Vi har ikke åbnet endnu.
Var der en gammel gråhåret fyr, der drev dette sted?
Mener du Eric O'Toole? Han gik på pension.
Kan jeg hjælpe dig? Min far ejer stedet.
Jeg leder efter Diane. Hun plejede at arbejde her.
-Mener du Diane Lynch? -Ja. Ved du, hvor jeg kan finde hende?
Du finder hende ved kirken. Hun døde for fem år siden.
-Siger du det? -Var hun en ven?
Hun aflagde vidneforklaring i en sag. Jeg ville bare stille et par spørgsmål.
-Er du politibetjent? -Jeg plejede at være det.
Jeg giver. Min bedstefar var politimand.
Jeg blev lige mindet om, at jeg kan lide det her.
Hvem gør ikke? For Diane.
Må jeg låne toilettet?
-Det er lige om hjørnet. -Tak.
-Hej? -Det er Susan Avery.
-Susan? -Fra Waterford College.
Jeg har noget til dig.
-Vil du have et glas vand? -Nej, ellers tak.
Du sagde du havde noget til mig?
Jeg ved ikke, hvor originalen er, men det her var min eneste kopi.
-"Spejleffekten". -Wieder var stolt af sit arbejde.
Han mente, at det kunne hjælpe mennesker med traumer.
-Men den blev aldrig offentliggjort? -Ikke i hans navn.
Hvad mener du?
Jeg antager, at du ikke har læst hendes bog?
Hun opdaterede hans forskning med resultater, hun gjorde under sine studier.
-Har hun stjålet hans forskning? -Det sker hele tiden.
-Hvem vil klage? Han er død. -Du bestilte undersøgelsen.
Det er ikke så enkelt. Laura kom til mig med forskningen, før han døde.
-Jeg hørte, hun var vred. -Hun sagde, at han stjal hendes arbejde.
Du kan ikke lade ham slippe godt fra det!
-Hvordan lykkedes det hende at udgive det? -Vores prioriteter var ændret.
Jeg opdagede bogen et par år efter, at jeg begyndte at arbejde her.
Hvorfor for I ikke i flæsket på hende?
Der var ingen grund til det. Projektet blev nedlagt.
-Boede Wieder ikke i nærheden? -Huset står stadig tomt.
Det var stump vold mod hovedet.
-Har I fundet våbnet? -Vi fandt nogle bat i garagen.
Der lader til at mangle et.
Ifølge viceværten var der autografer på. De er sikkert meget værd.
-Vil du tale med ham? -Jeg er på vej. Kom.
Hvad har du der?
Det lykkedes dig aldrig at finde mordvåbnet, vel?
Du har lagt det her.
Læg det tilbage.
Ind med jer.
Hvorfor lyttede du ikke til mig? Du kunne ikke lade være!
-Hvad gjorde du? -Hvad jeg gjorde?
Jeg ryddede op i det her rod for ti år siden.
-Har du glemt, hvad Diane gjorde? -Diane?
-Hun fortalte, hvad du vidste. -Diane Lynch?
Lad mig være!
Fra din yndlingsbar. Hun var en af Wieders patienter.
Det rækker. Jeg sagde, jeg ville ordne det her.
I kender hinanden.
I er altså sammen om det her? Nu er jeg med, Jimmy.
Din kone blev syg, og du sad i gæld til halsen.
Hun betaler dig for at dræbe Wieder, så hun kan udgive sin bog,
så hænger du Isaac op på det for at skjule dine spor.
Jeg betalte ham ikke for at dræbe Wieder.
Vi mødtes ikke før efter din ulykke.
Mit liv blev ødelagt. Jeg mistede mange års forskning.
Mit navn vil altid være forbundet med det, der skete.
Pludselig dukkede din partner op og stillede en masse spørgsmål.
Jeg vidste ikke, hvad han ville. Jeg var så bange.
Rend mig, Laura!
Så jeg rejste. Jeg skiftede navn og startede forfra.
Jeg afsluttede forskningen og udgav min bog,
og jeg håbede aldrig at se ham igen.
Men et par år senere begyndte Finn at rode rundt.
Hun er en forfatter ved navn Elizabeth Westlake.
Hendes navn plejede at være Laura Baines.
Hun må have stjålet hans arbejde. Hun myrdede ham sandsynligvis.
Det lykkedes din partner at finde mig. Denne gang ville han have penge.
-Det er pis og papir, Roy. -Jeg lyver ikke. Han afpressede mig.
Han ville bevise, at det ikke var min bog, hvis han ikke fik penge.
Var det derfor, du dræbte Finn, så han ikke fik den samme idé?
Jeg har ikke dræbt nogen. Hun myrdede Finn og Wieder på samme måde.
Finn skriver en bog om mordene, og han tror, du er den skyldige.
-Du er nødt til at tale med ham. -Med hjælp fra andre!
Okay.
Hør her, Laura. Du kan blive ved med dine julelege...
Devereaux var en trænet morder.
Med Finn af vejen sendte hun ham efter dig.
-Han er hjemme. -Tag dig af det, når han går ud.
Hun prøver at manipulere dig.
Hun får andre til det beskidte arbejde og forlader dem.
Hun skal stilles til ansvar.
Sindet er så spøjst.
Minderne, det kan kapere, og minderne det ikke kan holde ud.
Det er en helt særlig velsignelse at dø uden at kende nogen af delene.
Alt, hvad jeg gjorde, gjorde jeg for din skyld.
Nye beviser i den 10 år gamle sag om mordet
på professor Joseph Wieder fra Waterford College,
har ført til løsladelse af en mand, der blev dømt til døden.
Den 29-årige Isaac Samuel blev dømt for mordet
og ville være blevet henrettet ved dødelig indsprøjtning om en måned.
Men information fundet efter et dobbeltmord fandt sted
i Wieders forladte bolig antyder noget andet.
-Nævn tre genstande i rummet. -Stol, lampe, ur.
-Tre genstande, der ikke er i rummet. -Vinglas, avis, pistol.
-Hvad er dagens dato? -Den 21. oktober.
-Hvor er du født? -Lawrenceville, Pennsylvania.
-Din mors navn? -Florence.
-Din fars navn. -George.
-Din mellemskole? -Southside.
Godt arbejde. Behandlingen ser ud til at have virket.
Det må være rart at kunne huske igen?
En tidligere efterforsker på sagen for ti år siden, Roy Freeman,
var afgørende for at kunne stille de skyldige for retten.
Han afslørede et plot med rødder i politistyrken.
Hr. Freeman forlod korpset efter en ulykke...
Professor Wieder er læge. Han har aflagt ed på ikke at gøre skade.
Hun har også aflagt ed. At elske i nød og lyst.
Hun besøgte ham for seks måneder siden. Hun sagde, at hun havde traumer.
-Jeg tror ikke på dig. -Hendes far var alkoholiker.
Hun var bekymret for at gentage det samme mønster i jeres forhold.
Hun var sårbar, og han udnyttede hende.
-Jeg ville ikke fortælle dig det. -Hvorfor gør du det så?
Er du bare en barmhjertig samaritaner, som syntes, jeg fortjente at vide,
at min kone knalder sin psykiater?
Hvis du vil have beviser.
-Hvad er det? -Din kone.
Lad mig gå.
-Lad mig være i fred! -Åbn døren!
Bare lad mig gå.
Er du allerede tilbage?
Undskyld.
Nej.
For helvede! Roy!
Lad os få det gjort.
Tekster af: Nicolai Brix