Det er en smuk dag derude,
men prognosen for i eftermiddag lyder på tordenvejr.
Så husk at medbringe en paraply, hvis du skal ud.
Her er Schuberts serenade nr. 4 fra hans Svanesang.
Hej, mor.
Hej.
- Sov du? - Lidt.
Den er 11.30.
Det ved jeg godt.
Jeg laver noget kaffe.
- Stakkels fyr. - Hvem?
Ham.
- Jeg bemærkede ham ved starten. - Det tror jeg gerne.
Nej, jeg mener, at jeg bemærkede, at han lagde for hurtigt ud.
Det betaler han for nu.
Han ser ud til at være færdig.
Måske har han bare brug for lidt opmuntring.
Kom så, du kan godt.
Jeg er ved at blive bekymret.
Tror du, der kan være sket ham noget?
Det ville nogen da have bemærket.
Jeg ville blive skuffet, hvis han døde, før jeg kunne invitere ham ud.
Det skal du end ikke spøge med, Margot.
Det gør jeg heller ikke.
Kom så, Ken. Du kan godt.
Tak for følgeskabet, drenge.
Jeg er ked af at opholde jer.
Men helt alvorligt, så bør du overveje golf.
Hør ikke på ham. Få dig en gang massage.
Det var ydmygende.
Slet ikke. Vi løber bare for sjov.
Det var det modsatte af sjov.
De var oprigtigt bekymrede for, om de skulle blive nødt til
- at finde hjertestarteren frem. - Vær nu ikke fjollet.
De blev ved med at spørge, om de kunne køre mig det sidste stykke.
Jeg sagde: "Nej, jeg skal færdiggøre ruten."
Godt at høre.
Hvorfor er du her stadig? Du må være nået i mål for længe siden.
Vi køler bare af.
Jeg elsker at køle ned over lang tid.
Klogt.
Løb du alene? Eller har du en makker?
Alene.
Du kunne jo overveje at komme med i vores løbeklub.
Det tror jeg, jeg ville nyde.
Tak.
Har du noget imod, jeg åbner et vindue? Der er som en sauna herinde.
Gør du bare det.
Ken kan godt lide, når termostaten står højt. Hans blod er koldere end mit.
Har du besluttet, hvad du vil have på?
Der skulle være en sort buksedragt i renseriposen i skabet.
Jeps. Sko?
Jeg finder dem.
Tak.
Nu vil jeg lade dig gøre dig klar.
Er du okay?
Man opnår intet uden anstrengelser.
Præcis. Hvo intet vover, intet vinder.
Du gør det godt i dag.
Jeg bruger en pacemaker.
Gør du? Den til hjerter?
Nej, den menneskelige slags.
Jeg vælger en løber med et lavt tempo, lægger mig bagved, og de slæber mig med.
Når du siger "de", mener du så i virkeligheden "hun"?
- Nej, det får mig til at lyde... - Umoralsk?
Jeg ville sige overfladisk.
Jeg drillede bare.
Men nogen vil måske hævde,
at det eneste, der motiverer mænd til at gøre noget, er at jage kvinder.
Er det sandt? Er du sådan?
Det var jeg vist, indtil jeg mødte min Betty.
Må jeg spørge, hvornår hun døde?
For seks år siden. Kræft.
Det gør mig ondt.
Det gør ikke noget. Jeg var heldig. Vi var gift i 36 år.
Ken...
Det er tydeligt, at du elskede din Betty meget højt,
og jeg har stor respekt for dit ægteskab.
Men jeg tror også, du kan have plads i dit hjerte til mig
eller en som mig.
Jeg kender ingen som dig.
Seks år lyder som meget,
men jeg er mere skildpadde end hare.
Hvis jeg sænkede farten,
ville du ikke behøve at jagte mig. Vi kunne løbe i vores eget tempo.
Men du kunne det?
Det lykkedes mig at finde en, der kunne tage over på arbejde.
Så jeg kan blive nogle dage.
Mindst til midt i næste uge. Derefter bliver det lidt svært.
Det er jeg glad for. Tak.
Skal du løbe ti kilometer i Newport i næste uge?
Det er planen, ja.
Har du lyst til at tage afsted sammen?
Det ville være dejligt.
Jeg mener ikke bare som løbepartnere.
Okay.
Jeg mener, hvis jeg lavede en reservation for et værelse med en seng,
ville det være i orden?
Det ville være skønt.
Ken.
Det var da slet ikke nødvendigt.
Du ved vel, at jeg aldrig vil rejse alene igen?
Det er fint, for det vil jeg heller ikke.
- Nu skal jeg. - Hej!
Nu er det for sent at fortryde.
For sent at fortryde.
Hej!
Åh gud. Bliver vi et af de der selvtilfredse par,
som man ser i reklamer for forsikringer eller badekar?
Er det, hvad du er bange for?
Nej. Det er min drøm.
Er nogen virkelig lykkelige på den måde?
Det er vi, lige nu. Så lykkelige er vi. Jeg er i hvert fald.
Jeg vil nu opfordre Margot til at dele et par personlige minder om Kenji.
Sidst, vi alle var samlet sådan her,
var til vores fælles 140 års fødselsdag,
da vi annoncerede vores forlovelse.
Nu er jeg ked af, at vi ikke havde en større bryllupsreception,
men jeg forestillede mig jo nok, at vi ville have mange muligheder.
Ken var ikke så sikker på det.
Jeg kan huske, at han engang sagde,
at "Til døden os skiller" ikke virker som en stor forpligtelse i vores alder.
Gammel kærlighed er anderledes.
Mere realistisk, måske.
Da Ken og jeg mødte hinanden, havde vi været gennem mange op- og nedture i livet.
Vi havde lært at gå på kompromis.
Vi havde overlevet tab og fejltagelser,
og på en eller anden måde følte vi, at hvis dette forhold mislykkedes,
så ville vi også overleve det.
Det er jeg ikke længere så sikker på.
Gamle kærlighed er anderledes, men det er også det samme.
For Ken og jeg gjorde alt, hvad de unge gør.
Vi blev forelskede, vi rejste, vi ombyggede et hus sammen,
vi tilplantede en have, jeg færdiggjorde en biografi,
han kaldte mig "kæreste."
Og om aftenen, når vi var ude blandt folk, behøvede jeg blot at kaste et blik på ham,
så vidste han instinktivt, at det var tid til at køre mig hjem,
hvor vi kunne sidde på kanten af badekarret,
bruge tandtråd og sladre om aftenens forløb.
Hver gang, vi passerede hinanden i huset,
lagde Ken vægt på at stoppe for at kysse mig
eller give min skulder et klem eller ae min hånd.
Det havde jeg aldrig prøvet før, og nogle gange irriterede det mig.
Men nu tror jeg, det er det, jeg vil savne mest.
Han og jeg fortalte ofte hinanden: "Vi er så heldige."
Og det var vi.
Ny kærlighed, selv for gamle mennesker, kan være overraskende gavmild.
Mange af jer ved, at Ken og jeg mødtes ved en løbekonkurrence.
"Det geriatriske OL," kaldte han det.
I begyndelsen jagtede jeg ham, og så jagtede han mig,
og til sidst fandt vi en måde at gå i tæt gåsegang sammen.
Det gjorde de tider med sygdom og tilbageskridt
lidt nemmere,
og det fyldte de gode tider med mere glæde.
Nu har Ken gået sin gang.
Jeg...
Jeg ved ærlig talt ikke, hvordan jeg skal klare det.
Lige nu føles det som en hård tur,
men hvor han end er,
og hvor lang tid det end tager, så håber jeg, han vil vente på mig.
Kommer du med og får lidt at spise? Du er meget velkommen.
Det vil jeg ikke gå glip af.
- Dejligt. - Vi ses derhenne.
Mor, bilen er klar.
Jeg tror, jeg går.
- Er du sikker? - Jeg trænger til lidt luft.
Tag en paraply med. Jeg tror, der kommer regn.
Nu ikke pylre, Chris. Jeg klarer mig.
Har du lyst til selskab?
Nej tak, Janice. Vi ses om lidt.
Bare sig, du har ændret mening.
Jeg har ikke ændret mening. Jeg er bare ikke sikker.
Jeg forstår det godt.
To bøsser, der vil have et barn. Det er ret skørt.
Det er ikke din, din åndsbolle.
Jeg vil bare være sikker på, de bliver sammen.
Hvorfor?
Min far forlod os, da jeg var tre. Du har aldrig set din.
Det virker til, at alle på gaden reelt set har opfostret sig selv.
Jeg vil bare have et par, der bliver sammen i et stykke tid.
Hvordan kan nogen garantere det?
Nu går du derop.
Bliver du bange, er jeg lige her.
Du behøver ikke at gøre det, du har mange andre muligheder.
Som hvad?
Jeg vil godt hjælpe dig med den lille fyr. Vi kan bo lige her i bilen.
- Du går ingen steder. - Det lover jeg.
Homer, det er denne vej.
- Hej. - Hej. Velkommen.
Til jer begge to.
- Hej. - Til jer alle tre.
Jeg har lavet Tobins kontor om til børneværelse.
Jeg har malet det halvt blåt, halvt lyserød, for at dække begge muligheder.
Ikke at vi vil pådutte barnet kønsstereotyper. Gud forbyde det.
Jeg har et spørgsmål.
Dejligt. Sig frem.
Babyquiz, er du klar?
- Babyquiz. - Ja.
Det er sandt. Du hørte rigtigt. Det er sjovt.
Jeg stiller et spørgsmål.
Hvad betyder det, når barnets afføring er grøn?
Det ved jeg ikke.
- Hvad mener du med "pas"? - Jeg aner det ikke.
Det betyder, at de er syge.
- Hvorfor ikke bare finde ud af det? - Skal vi bare finde ud af det?
Hvor er mit værelse?
Du. Hallo!
Guzmin!
Hvad laver du her? Følger du efter mig?
Nej, ikke på den måde. Men du tog ingen paraply med.
Jeg har jo sagt, at det skal regne hele ugen.
Nej, for min telefon siger, at det er forbigående.
Jeg er dørmand. Jeg tager aldrig fejl af vejret.
Jeg håber ikke, at du er her for at formane mig om,
hvad det er, du synes, jeg bør gøre.
For jeg mødtes bare med nogen derinde til en snak.
Jeg talte bare...
Jeg... Nej, jeg vil ikke forsvare mig selv.
Jeg diskuterede mine muligheder, for jeg har muligheder,
og jeg har lov til at ændre mening,
og jeg behøver ikke gøre, som du siger,
eller som mine forældre siger eller nogen andre.
Jeg lover dig, jeg er her uden bagtanker.
Du gør det, du er nødt til.
Det vil ikke ændre min mening om dig. Det gælder for alle, der elsker dig.
Jeg er her bare med en paraply.
Sagde du lige, du elskede mig?
Jeg sagde, det vil regne, og det kommer til at regne.
Uanset hvad du beslutter dig for at gøre,
har du brug for alle dine kræfter. Du har ikke brug for at blive forkølet.
Ja. Men det kommer faktisk ikke til at regne.
Jeg ved ikke, hvor mange gange...
Åh gud.
Hold da op.
- Jamen dog. - Hvor er det godt at se dig.
- I lige måde. - Jeg har så meget at fortælle.
- Har du? - Ja.
Hvad?
Emma og jeg er sammen igen.
Nej da? Det er fantastisk. Er det din spøg?
Hvem er Emma?
- Jeg skrev en artikel om ham... - Ja.
...for et stykke tid siden. Du skal nok få historien at høre.
Ja. Og hun læste din artikel...
- Gjorde hun? - ...og vi mødtes...
Hold da op.
Tusind tak.
Selv tak. For jeg har dig at takke for det her.
- Min app? - Ja.
- Bruger du min app? - Ja.
Der kan du selv se. Og du er tæskelækker.
- Kors. - Ja, ikke?
- Det er fantastisk. - Ja.
- Pas godt på hende. - Tak.
Men jeg ville ikke forstyrre.
- Så husk... - Jeg skal nok skrive til dig. Farvel.
- Du skal møde Emma. - Og bedøm min app, okay?
Okay. Farvel.
Vi snakkes ved.
Ja.
Regn. Det er klart.
Jeg elsker uvejr om sommeren.
Det er ligesom al varme og spænding i byen tager til
og bare skal aflades, ikke?
Du er vældig snakkesalig.
Helt ærligt, det er dejligt,
at du er tryg ved at tale til en fremmed,
men lige nu er jeg tilfreds med bare at stå her og stirre ud i regnen.
Er det okay?
Er du altid så misantropisk?
Det er jeg faktisk ikke.
Jeg er bare lige blevet droppet af en,
hvor jeg troede, at det kunne blive til noget.
Det gør ikke noget, hvis det er efter den første date.
Man møder en, men det er ikke noget match.
Men uden at møde mig?
Så har man ikke engang mulighed for at gøre indtryk.
Jeg beklager, at jeg ikke er mere storsindet og ædelmodig lige nu.
Hav en god dag.
Vent.
Jeg kan ikke forestille mig, hvordan det, du lige sagde, føles.
Jeg er bogstaveligt talt aldrig blevet afvist på en date.
Det siger du ikke.
Men jeg tænker... Min mor sagde altid,
at når der sker noget slemt,
skal man prøve at rekalibrere universet,
eller hvad man nu end kalder det, med det modsatte.
Herligt. Univers-kalibrering. Jeps.
Vent. Hvis nogen skærer en af i trafikken,
er man bare ekstra generøs over for den næste, der gerne vil ud.
Hvis nogen stjæler ens tegnebog, giver man en donation til de fattige.
Du er lige blevet afvist. Du har det elendigt, ikke?
Hvad hvis livet giver dig en anden date, lige nu?
Seriøst?
Pis.
Vil du fortsætte?
Ja. Din serv.