Vi möter livet tillsammans
Inte rädda för utmaningar omkring
Vi möter allt slags väder
Och är inte rädda för nånting
När solen stiger är vi på väg
Och vi bryr oss inte om var vi landar
Och strålarna bränner men vi vänder inte om
För din hand är i min
Och du får mig att känna mig osårbar
För det är du och jag i vinden och haglet
Vi sätter segel ut i världen
MODERN KÄRLEK
Och nu, i en scen gammal som tiden själv,
presenterar den nyblivna modern ungen för hanen.
Det är ett spänt ögonblick.
Hanar kan avvisa sina ungar om de tvivlar på
att de är far till ungen.
Eller äta upp dem.
Snälla, ät inte din baby.
Fan.
Jag går och lägger mig.
Okej, älskling. Jag kommer. Jag ska bara avsluta det här klippet.
Får du nånsin starka föräldrakänslor?
Övermäktiga?
Nej.
Jag såg på ett program om gorillaungar i Kongo
och jag började producera bröstmjölk.
Äckligt.
Tröttnar du aldrig på dig själv?
På din lycka, din mindfulness, din löpning, din karriär?
Jag blir så uttråkad av mig själv.
Jag förstår vad du menar.
Älskling, jag känner mig ofullständig.
Vi kan väl diskutera det nån gång.
Jag sätter på tekokaren.
Vi kan välja IVF, som mina vänner Charlie och Mike.
Vad gjorde de?
De betalade nån fattig kvinna i Indien att vara deras surrogatmamma
och sen blandade de sin sperma
för att inte få veta vem som befruktade ägget.
Fungerade det?
Visst. De har en fin treåring
som är en avbild av Charlie.
Vad hände med den fattiga indiska kvinnan?
Jag vet inte. Hon fick äta riktigt bra i ett år.
Adoption, då?
Det är vettigt.
Jag har ingen längtan efter att sätta en till människa till världen.
Inte jag heller, så...
Jaha. Hur ska vi göra? Ska vi verkligen fundera på det?
Så började Tobin och Andys reproduktiva resa
här i New York City.
Det blir ett äventyr fyllt av spänning, besvikelser,
skratt, tårar,
och en otrolig mängd blanketter.
Har ni funderat på öppen adoption?
-Erbjuder ni det? -Det gör alla numera.
Den biologiska mamman har så mycket eller så lite tillgång
till barnet som ni tre beslutar.
Och ni skulle givetvis vara vårdnadshavare.
Det låter bra. Jag tror vi skulle gilla det.
Låt mig ge er lite blanketter att fylla i,
så att jag får in er i min databas.
Det är ett helt träd av blanketter.
Vad trodde du att skulle hända idag, Andy?
Han tog med en barnbilstol.
Jag... Håll tyst. Det gjorde jag inte.
Hon levde i sin egen värld
Det är hon.
-Okej. -Okej, jaha...
-Hej, Trina. -Hur är det med er?
-Vi är okej. -Bra.
Det gick inte som vi hade hoppats.
Jag beklagar. Hon fick kalla fötter.
Var det gay-grejen igen?
Nej. Det tror jag inte.
Jisses, hur svårt kan det vara för två anställda,
husägande homosexuella att starta en familj?
Jag trodde att vi skulle ha femlingar vid det här laget.
Jag har en annan idé.
-Femlingar? -Ja.
Det är en chansning. Hon var här nyligen och gillade er profil.
Men hon är lite...
Lite vadå?
Vet ni vad? Träffa henne. Vad sägs om torsdag?
-Okej. -Ja.
-Fan. -Jisses.
-Är du redo för det här? -Här är det.
-Hej. -Hej.
-Är du Karla?
Ja. Tobin och Andy, eller hur?
-Tvärtom. -Förlåt.
Tobin, Andy.
Sitt ner. Förlåt.
-Hej. -Hej.
Det känns som en intervju.
Men vem intervjuar vem?
Du borde intervjua oss, antar jag.
Det är vi som vill ha din baby.
Just det.
-Vem är du? -Vem? Jag eller han?
Som ett par.
Jag bryr mig inte om er som individer. Vilka är ni som ett par?
Och varför är det ni som ska ta hand om min lilla pojke?
Eller flicka. Jag har inte frågat. Kör.
När vi träffades första gången på en fest
höll jag på att få influensa. Jag kunde känna det.
Och jag visste att jag borde gå hem, men han var så intressant.
Så vi gick runt hela natten i stan ända till gryningen,
på årets kallaste natt.
Följande dag tog min mamma med mig till sjukhuset.
-Jag hade dubbelsidig lunginflammation. -Fy fan.
Och han visste inget om det,
för jag förlorade hans nummer på vägen till sjukhuset.
Så under tre dagar med feber och hallucinationer
kunde jag bara tänka: "Åh, nej, han kommer att tro att jag inte bryr mig."
Ja.
"Dessutom är han ett decennium äldre än jag, så jag är ju mer attraktiv."
Men när jag vaknade var han där vid min säng.
Vänta.
Hur visste du hur du skulle hitta honom?
Jag fick hans nummer från festens värdinna.
Jag hade en känsla av att vi hade passat så bra ihop
att det måste ha funnits en orsak till att han inte ringde.
Han hade rätt.
Det är så gay.
Och så trevligt.
-Kärlek är telepatiskt, eller hur? -Ja.
Jag visste att ni var coola.
Vad fint. Vill ni beställa nu?
Ja, bra idé.
Vill du ha en kaffe till, Karla? Vad vill du ha?
Ska ni eller jag betala?
-Vi, absolut. -Vi.
Jag tar dagens lunch och en Coca cola, och en kaffe till.
Och sen en banana split.
Och ni?
Kan vi få två grönt te?
När är det beräknat?
Om åtta månader.
Är det okej? Är det en nyfödd ni är ute efter?
Vi bryr oss inte.
Och hur mycket vill du vara med?
Svårt att säga. Jag reser mycket.
Men jag kommer till New York två gånger om året, så...
Kanske två gånger om året?
Okej. Varför reser du? I jobbet?
Nej, jag är hemlös.
Okej. Coolt.
Härligt.
Sluta låtsas att det inte chockerar dig lite.
-Kanske lite, ja. -Ja. Det är...
Vem är pappan?
En kille jag träffade på gatan.
Han är en bra man.
Våra vägar korsas ibland, men vi passar inte ihop.
Han vill slå sig ner nånstans. Inte jag.
Varför är det så?
Jag vet inte. Jag har inga mentala problem. Jag är bara...
Jag gillar inte att vara på samma plats så länge.
Kan jag få en muffin?
Tack.
Och jag följer solen.
Som i en James Taylor-låt.
Och hus får mig att känna mig klaustrofobisk.
De är en fälla vi bygger åt oss själva, som bilar och mobiler.
Saker vi tror gör oss smartare, men som egentligen gör oss dummare.
När man reser ser man en ny stad varje vecka,
och man får kontakt med hela landet
och människorna som gjort det gott,
istället för att bara se det på tv.
Tack.
-Får jag låna din sked? -Ja.
-Låt mig hjälpa dig med den. -Tack.
Gick det bra?
-Ja. Vad har du i den? -Bara min värld.
Hej där, älskling. Jag har en godbit till dig.
-Är det din hund? -Ja. Han heter Homer.
Han följer mig överallt. Är det gott?
-Hej. -Vill du hälsa?
-Hej. -Homer, hälsa.
-Säg hej! -Hej.
Ska vi göra det här?
Vill du inte veta om vi äger vår lägenhet
eller hur mycket vi tjänar? Vilka college vi gick på?
Om vi har fast anställning? Det är en vanlig fråga...
Nej, jag bryr mig inte om sånt. Jag ville bara se att ni älskar varandra.
Jag tror att ni gör det.
Det är inte alltid familjelyckan strålar hos oss.
Det blir ofta Vem är rädd för Virginia Woolf?
Säkert.
Jag ska gå till Trina och säga att jag hittat en matchning.
Och om vi alla går med på det här
kommer jag att fortsätta mina resor de sex första månaderna,
och kommer sen tillbaka till stan.
Ja, här är mitt nummer.
Tack så mycket.
Det var en upplevelse att få träffa dig.
Det här är bra.
Ni är bra personer. Och min lilla pojke eller flicka,
har tur om han eller hon blir omhändertagen av ett par som ni.
Hej då. Tack för lunchen.
Kom.
Hej då.
Är hon galen på ett bra eller dåligt sätt?
Jag vet inte. Jag är inte säker på att hon vet vad hon gör.
Men vi håller ju med om
-allting som hon pratar om. -Ja.
Urspårad kapitalism, rädslor, fällor vi själva fastnar i...
Ja. Jag gillar det hos henne, men tar hon det inte lite för långt?
Vadå? Genom att leva ut det?
-Ja, precis. -Okej.
Kom igen, Kipper, bajsa nu.
Pressa henne inte.
-Det gör henne nervös. -Okej.
Vi vet inget om den här tjejen
eller vad hon går igenom.
Hur vet vi att hon inte bara... Kom igen.
Att hon inte ändrar sig när hon ser babyn?
Det känns påfluget.
Två läskiga gaykillar som lägger sig i en ung tjejs graviditet.
Glöm det. Låt det vara.
Det är inte meningen att vi ska bli föräldrar och det är okej.
Det här är en gåva, okej?
Det är inte nån stackars kvinna som har tvingats till
att föda vårt barn eller sätta ännu ett barn till helvetesvärlden.
Det kommer att ske ändå.
Och vi får vara här och ta hand om det.
Det känns som att enormt mycket tid kommer att gå åt till nåt
som kanske inte ens blir av.
Och en enorm besvikelse för oss om hon ändrar sig.
Och det är perfekt.
Vi får leva nåt som vi faktiskt tror på.
Ja.
Min baby.
-Ja, duktig flicka! -Ett mirakel!
Duktig flicka!
-Varsågod. -Varför är det alltid jag som ska ta upp?
För att det är din hund.
Det är vår hund!
Okej, vår hund, men din skit.
-Det är vår skit. -Det är inte vår skit.
Vår skit. Duktig flicka.
-Okej. -Tack, älskling.
-Kan du öppna grinden? -Jag kan öppna grinden.
-Tack så mycket. -Vad är det för attityd?
Inget. Jag frågade bara.
Det känns som du har en attityd.
Jag har skit i handen, jag skulle inte prata med mig...
Det är din hund. Du kan ha skit i handen.
...på ett så otrevligt sätt. Tack.
Okej, älskling. Det gör inget.
-Jag vill se Fargo, är det okej? -Se vad du vill.
-Tack. -Är du fyra år gammal?
-Hej, välkommen! -Hej!
Båda två.
Hej.
-Alla tre. Jisses, se på dig. -Kom in.
Du hann före regnet. En stor sommarstorm är på väg.
-Jag tar den. -Tack.
-Går det bra? -Ja, jag tog bara tag i den...
-Ja, tack. -Gick det bra?
-Homer! Stygg hund! -Är det okej?
Er hund verkar känna sig lite hotad av Homer.
Han är väldigt revirkännande.
En revirkännande hund utan revir.
Han gör alla platser till sina.
Homer, lägg dig.
Tack för det här, hörni.
Jag älskar er lägenhet. Jag är så glad att få bo här.
Ska du bo här? I New York?
Så klart. Hon ska bo hos oss.
Coolt. Bra.
Är det okej? Har ni diskuterat det?
-Vi diskuterar det nu. -Nej.
-Det är en livediskussion. -Så klart att det är okej. Det är bra.
Och du föder om bara några veckor?
Den ploppar ut när som helst, eller hur?
-Om åtta veckor. -Åtta veckor?
Åtta veckor. Bra.
Vi är glada att du bor här.
Det får oss att känna oss mer delaktiga.
Andy har ivrigt förberett sig för föräldraskapet.
Jag har gjort Tobins arbetsrum till ett barnrum
och jag har målat det hälften blått, hälften rosa. För man vet ju inte.
Inte för att vi vill pådyvla könsstereotyper. Gud förbjude.
-Låt mig ställa en fråga. -Visst. Kör.
-Babyfrågesport. Redo? -Babyfrågesport.
Ja, hans favorit.
Just det. Du hörde rätt.
Vad betyder det när babyns bajs är grönt?
-Pass. Jag vet inte. -Vad menar du med "pass"?
-Jag passar. Jag vet inte. -Det betyder att babyn är sjuk.
-Varför tar vi inte reda på det? -Ska vi ta reda på det när...
-Är det okej? -Herregud...
Ja.
Var är mitt rum?
Du står i det.
Härligt.
Hej.
Välkommen hem, raring.
Vad tror ni att klockan är?
Har ni varit på barrunda medan jag slavar vid spisen?
-Fin look. -Det är så varmt här inne.
-Jisses! -Fan! Hej.
Du ser jävligt vacker ut.
Tack, Andy.
Om du vill stoppa dina... Förlåt.
Stoppa dina kläder i en påse, så kan jag ta med dem på nästa tvättrunda.
Varför skulle jag göra det?
För att många gör så.
Varför slösa pengar på en tvättomat,
när jag kan tvätta dem i badkaret och torka dem här?
Det var bara en tokig idé.
Jag har lagat räk-bhuna.
Det var ett tag sen, men jag tror att receptet är ungefär rätt.
Ni hade ingen kokosmjölk, så jag använde kranvatten.
Och jag hade inte råd med räkor, så det är tonfisk istället.
Är ni hungriga?
Jag förstår inte hur ni
kan äta ute på restaurang varje kväll.
Det är för att vi inte kan laga mat.
-Jag lagar jämt mat åt dig. -Nej, raring.
Du har värmt upp mat åt mig.
Vi kan inte laga mat. Det är en konst.
Det är en konst som vi inte behärskar.
-Eller hur? -Varför lär ni inte er?
Ni kan spara mycket pengar på att laga mat hemma.
Det är ett löjligt, oförlåtligt slöseri.
Ja.
Ni borde ta en hushållskurs och lära er grunderna.
Ja, jag vill ha ett fullpackat kylskåp och många näringsriktiga måltider.
Ni kan inte ta en skrikande bebis till restaurangen varje kväll.
Det gör folk förbannade.
Vet du vad mer som gör folk förbannade?
Gravida som dricker.
-Varför det? -Kom igen.
-Vadå? -Skojar du?
Skojar du?
Jag har gett upp allt för det här barnet.
Jag röker inte, jag röker inte gräs. Jag äter inte kryddstark mat.
Vovven. Kom nu.
Var är du?
Duktig flicka, är du redo?
Kom igen.
Hallå.
Mår du bra?
Flämtar du?
Vad är det?
Kipper : Jag är dräktig
VETERINÄR
Duktig flicka.
Jag trodde du sa att din hund var kastrerad.
Jag hörde faktiskt inte vad du sa. Jag trodde du sa "uppfostrad."
På vilket sätt är din hund uppfostrad?
Han hade beteendeproblem, så han gick några lektioner hos en hundviskare.
Tack, Karla. Han kanske har förstört vår hund för livet.
Sluta nu. Du överdramatiserar. Ge henne pillren, så försvinner det.
-Det är okej, älskling. -Kanske, men det är min lediga dag.
Jag borde äta en stillsam frukost,
men nu får jag göra en hemmaabort.
Det är så ologiskt.
Hur kunde Kipper ens klara av din hunds penis?
Va?
Va? Andy.
-Andy, vakna. -Va?
-Vakna. -Va?
-Röster, lyssna. -Var? Jag sover.
-Mansröster! I vardagsrummet. -Jag sover.
-Gå upp nu. -Nej.
-Upp! -Ta Kipper, jag vill inte gå.
...smetade sitt fula ansikte mot min hud.
-Som i Alien! -Ja, som...
-Som Sigourney Weaver? -Ja, som Sigourney Weaver.
-Jag gillar Sigourney Weaver. -Gör du?
-Har du sett Avatar? -För länge sen.
Helvete! Förlåt. Väckte vi er?
-Vad i helvete, Karla? -Vem är det där?
Förlåt om vi pratar för högt. Det här är... Fan, vad var det du hette?
-Mick. -Mick.
Var kom han ifrån?
Han är hemlös. Vi såg honom ikväll på väg hem från bion.
-Det minns jag inte. -Precis.
Så jag erbjöd honom mat. Det är en grej vi gör.
Jag har tak över huvudet ett tag. Det är kallt där ute.
Är det okej?
Nej, det är det inte. Det är faktiskt inte okej.
-Varför inte? -Vet du vad? Jag fattar.
Om jag hade en så fin lya skulle inte jag heller släppa in främlingar.
Du borde ha frågat oss, men det är okej.
Det är det inte. Vet du vad? Det är inte okej.
Vi står ut med att du bor här.
Det betyder inte att vem som helst som du väljer att ta hem...
Står ut med mig?
Jag visste inte att det var så ni såg på det.
Han menar inte så.
-Gör jag inte? -Vet ni vad?
Ni har seriösa problem att reda ut,
-så jag ska bara... -Nej!
Mick, medan jag bor här är mina vänner
välkomna att dela min lycka.
Du stannar här.
Jag tänkte bara gå till toaletten, om det går bra.
Den är till höger.
Okej, förlåt.
Han är inte en av dina vänner, han är en främling.
Och det är vår lägenhet där du är vår gäst.
Vår gästfrihet inkluderar inte vilken kille som helst som du träffat på gatan.
Är det så du tycker, Tobin?
Gay och frigjord och avslappnad tills du verkligen måste avstå nåt?
Nej. Det är inte vad det här handlar om.
Vad har min sexualitet med nåt att göra?
Det låter som homofobi. Vem som helst skulle vara på min sida...
Andy, är du på hans sida?
Jag håller mig utanför det här.
Fint. Tack för det. Välkommen tillbaka.
Tack.
Är det den första du tagit hit?
Den första brittiska killen.
Jisses. Jag visste inte att vi drev ett härbärge.
-Du är så överspänd. -Det är jag inte.
Det här stället stinker av rökelse!
Det är räk-bhuna på mattan.
Det finns överallt!
Du har gjort mitt vardagsrum till ett beduinläger.
Du tvingade mig till en hundabort, och nu röker du brass
och dricker fast du är gravid,
och har antagligen sex med Mick, främlingen, på min soffa!
Sa du hundabort?
Håll dig utanför det här, Mick. Du är bara här för ett varmt mål mat.
Vet du vad?
Vet du vad... jag fattar.
Men du borde prova hennes mat, för då kan du lära dig nåt.
Tack, Mick.
Vi ses snart.
Vet du vad?
Vet du vad, Tobin?
Du är otroligt jobbig.
Det är du verkligen.
Du påstår att du är intresserad av andra i dina dokumentärer,
men det finns inga bevis alls i ditt liv
på att du bryr dig om nån annan än dig själv.
Du läser The New York Times och gnäller över Trump, men du menar det inte.
Du är inte intresserad av samhället, du gillar bara idén.
Du är bara... Du är en hipsterradikal.
Och hur bidrar du till samhället
genom att leva på andras generositet?
Vad gör du för andra?
-Världen kretsar bara kring dig. -Fan ta dig!
Du kan inte ens ta hand om din egen baby.
Skitstövel.
Karla. Karla!
Karla!
Förlåt att jag sa så. Det var idiotiskt sagt.
-Jag skäms. -Fan, Tobin. Det är okej.
Vi behöver inte vara överens. Vi lever i olika världar.
Kanske, men jag borde inte ha sagt så.
Du är välkommen hos oss.
Det är bara...
Det är svårt för mig.
Du har säkert rätt, jag har inte bidragit med mycket.
I LA tröttnade jag på att se pengarna och slöseriet
bredvid fattigdomen och lidandet och de jävla bilarna som spyr ut skit.
Jag tänkte att om jag inte ändrar på hur jag lever,
kommer jag att bli den största hycklaren nånsin.
Det är beundransvärt.
Jag tyckte det.
"Var den förändring du vill se" och allt det där.
Men sen insåg jag att ingen ser det.
Ingen bryr sig.
Jag har ingen blogg. Jag har inga barn att vara en förebild för.
Jag är osynlig som alla hemlösa.
Du bidrar. Du är intressant,
du har problem och du är ärlig.
Jag har faktiskt gillat att komma hem till dig på kvällarna,
trots mitt uppträdande.
Jag vet aldrig
vad jag kan vänta mig av dig. Det är bra för mig.
Sanningen är att jag är livrädd för det här.
Jag vet inte om jag är redo.
Jag är så...
...pedantisk och neurotisk.
Jag kan knappt stå ut med folk i mitt hem, så hur ska det gå med en baby.
En baby? Jag vet inte.
Det är bäst att du bestämmer dig, Tobin.
Nu går vi hem.
Eller hur?
Visst.
Hon är så tuff och tålig och...
Men hon lever som hon känner.
Det är för att hon ärligt tror på det och inte kan leva på nåt annat sätt.
Det är tufft och det är väl vad man vill se i ett barn?
Hoppas den delen finns i generna.
Men inte matlagningen.
Jisses, nej, inte matlagningen.
-Okej. -Okej.
Jag tror att sex med Mick kan ha satt igång mig.
Va?
Seriöst, jag tror att det har startat för tidigt.
-Okej. -Okej, vi åker.
-Mår du bra? -Jag vet vad jag ska göra.
-Det är okej. -Jag har väskan. Har du en väska?
-Jag har en väska. -Du har en väska.
Är den... Var är den?
-Kan du se efter henne? -Okej.
Ta på dig kläder, för du har fortfarande...
Jag tar på dem när vi är ute på gatan. Kom.
-Okej. Vi tar en taxi. -Okej. Hallå!
Herregud.
Okej. Tack.
Du går in på den här sidan.
Sammandragningarna kommer i tät följd.
Det här är sista chansen för epiduralbedövning.
Är det säkert att jag inte ska ringa efter en narkosläkare?
Nej, det går bra. Bara fortsätt.
Är du säker? Jag fattar inte. Det är bara medicin.
Du tar väl antibiotika när du är sjuk?
Eller penicillin eller aspirin när du har huvudvärk? Kom igen.
Jag vill uppleva det. Jag vill känna det!
Herrejävlar! Och jag vill inte prata om det,
-jag vill uppleva det! Helvete! -Okej.
Okej, du klarar det.
Nio centimeter utvidgad.
Vill du ha ett glas vatten?
Nej, jag mår bra. Jag mår riktigt bra.
Snälla, svimma inte i min förlossningssal.
Om du känner dig yr, gå ut. Det gäller er båda.
Jag kanske ska... Jag ska ta en nypa luft.
Jag tar en nypa luft. Ni fixar det här.
Ja, vi fixar det. Vi ses sen.
-Vill du också gå? -Nej.
Jag ska ingenstans.
Fan.
-Tobin, sluta. -Okej, förlåt.
-Tobin, du gör det fortfarande. -Förlåt.
-Det är så irriterande. -Okej. Jag fattar.
-Jag kan inte koncentrera mig. -Okej.
Helvete.
-Tobin, flytta på ditt jävla huvud! -Okej.
Bra, Karla. Det går så bra. Det ser bra ut.
Där är huvudet. Vill du titta?
Ja.
Okej, Karla. Fint.
Du klarar det här.
En stor krystning nu. Kom igen.
Dra ett djupt andetag och ge mig en stor krystning.
Så där. Fortsätt. Fortsätt.
Du fixar det!
Bra! Fortsätt.
Okej, bra! Bra!
Herregud.
Bra gjort, Karla. Bra jobbat.
Herregud.
Nå?
En flicka.
En flicka. En flicka!
-Det är fantastiskt. Mår hon bra? -Hon är så vacker.
Fem fingrar, fem tår? Alla fina och perfekta?
-Allt det, ja. -Åh, gud.
-Jag kan inte fatta det. -Herregud.
-Det händer. -Ja.
Vi är pappor.
De har henne under uppsikt i ett dygn och sen får hon komma hem.
Vi kan alla börja ta hand om henne.
-Du var otrolig. -Tack.
Som i...
...fantastisk.
Hur mår Andy?
Vi ger honom vätska. Han är stabil.
Jag trodde att du skulle svimma.
Ja, det trodde jag med.
Men det gjorde du inte.
Du stannade där och höll min hand och...
...hjälpte till att tvätta bort blod och klippte navelsträngen.
Det var så fantastiskt att se huvudet dyka upp och...
Och jag gillar att jag var den första att se henne.
Jag längtar efter att få hålla henne. Hur var det?
Det var vackert.
Kan du ta av mössan? Du ser löjlig ut.
Förlåt.
Men ja, det var vackert.
Har du börjat tänka om efter att du sett henne?
Hurså, har du fått kalla fötter?
Nej, tvärtom.
Jag vill ha henne nu.
Jag älskar henne nu.
Bara så där.
Så jag kan inte föreställa mig hur du känner.
Jag säger bara att om du ändrar dig, så är det...
Jag fattar det. Vi är bara glada att ha fått följa dig hit.
Ja.
Nej, jag är...
Det är snällt av dig att erbjuda det.
Men jag menar...
Jag lever i min egen värld.
Det hade du rätt i.
Jag har problem.
Jag kommer att röka brass och ligga med killar jag inte känner.
Jag kanske bara inte kan säga nej.
Det har jag aldrig gjort. Om nåt kommer i min väg, låter jag det ske,
Jag älskar att vara på luffen. Jag känner mig trygg med det, men...
...det är ingen plats för ett barn.
Och att vara mamma kanske skulle förändra mig, men...
...jag kan inte ta den risken med henne.
Jag har alltid varit ansvarslös.
Det här är det första ansvarsfulla jag någonsin gjort.
Jag står inte ut med att vara bland folk i mer än några dagar, men...
...jag glömde det de senaste veckorna.
För ni är de mest underbara i hela världen.
Ja.
Ni kommer att bli världens bästa föräldrar.
Vi ska göra vårt bästa.
Tack så mycket.
Sluta!
Herregud.
Hej.
Jag vill berätta en historia om din mamma.
Och jag ska berätta nu innan du kan säga emot
och innan du är tonåring och har rätt till det,
och ifall du inte får träffa henne så mycket som du vill.
Vilket skulle vara synd för jag säger dig nu,
att hon är jäkligt fantastisk.
Hon bar dig som en kämpe
och hon födde dig utan rädsla.
Jag vet att du kommer att fråga varför hon inte är med.
För länge sen, innan det fanns städer,
flyttade människor runt hela tiden.
De var jägare-samlare, och deras liv var tufft och svårt,
men de var också ganska fria.
Din mamma är som en jägare-samlare,
men född i fel tidsålder.
Så hon kan inte ta dig med sig,
för det skulle samhället inte gilla.
Så du får vara med oss ett tag.
Vi är inte jägare-samlare alls.
Vi är kapitalister.
Vi skulle inte överleva en sekund i det vilda, för...
...det finns inga restauranger, butiker eller terapeuter,
eller sjukhus när man blir sjuk.
Eller böcker att läsa, eller filmer för dig att se.
Ingenting sånt som vi gillar, eller hur?
Så du har det rätt bra med oss, eller hur?
Min bok.
Min bok, pappa. Sluta.
Sagotiden är för henne, inte för dig.
Förlåt. Men den är så bra, eller hur, June?
-Ja. -Ja.
Vad var det jag sa?
Om "kattplister."
Om...
Om kapitalister. Ja.
-Om kapitalister. -"Kapitalister." Ja.
-Det är bra. Får jag glass? -Ja.
Och andra gör glassen för oss, och det är väl bra?
Mamma gillar också glass.
-Gör hon? -Ja. Sist åt vi två.
Gav mamma dig två glassar förra gången?
Två? Till ett så litet barn?
-Okej. -Okej.
Glass är gott, eller hur?
Kanske inte två,
men glass är okej. Bara inte två.
Mycket socker.
-Okej, ska du sova nu? -Ja.
Sov nu.
Blunda.
Börja sova.
Okej, kom igen. Blunda.
Duktig flicka.