Juriš!
Džone, čekaj!
Momci!
Džone! Džordže!
Momci! Idemo!
Momci!
AUTSAJDER
Fixed by: BOTANICMAN
Ko je to? -Porodični prijatelj.
Ne kažem da ne liči na našeg tipa, ali...
Bio je s vama sinoć?
Od četiri do iza ponoći.
Zašto?
On je svedok ubistva u Ceroki Sitiju.
Tužilac je hteo da dođem po izjavu.
Poručnik Sablo je došao
jer i državna policija radi na tome.
Hteli smo da ga ispitamo na mirnoj lokaciji,
a g. Bolton s trema
nam je dozvolio da to obavimo u njegovom domu.
S obzirom da svedočimo za njega...
Ovo je čisto iz profesionalne pristojnosti.
Naravno.
Poslednje pitanje.
Osoba koju tražimo...
Naš osumnjičeni je oteo 11-godišnjeg dečaka u Ceroki Sitiju.
Našli smo ga nekoliko sati kasnije, mučenog i ubijenog.
Pričate o malom Pitersonu? Grozno.
Ne govorimo
da su naš i vaš tip isti, ali...
Ali bilo bi sjajno ako bismo mogli da ispitamo vaše svedoke.
Možda to možemo da sredimo. Javićemo se.
Dobro.
Hvala. -Hvala.
Moramo da pazimo šta govorimo pred Klodom
pod pretpostavkom da ta stvar čuje i vidi ono što i on.
Ako sazna da znamo da je ovde...
Ta stvar želi da mi zezne brata.
Ati mu ne bi rekla?
Što manje zna, to je sigurniji. Svi smo sigurniji.
Svet je poludeo.
Da, osim mene i tebe, a nisam siguran u tebe.
Ta slika, to je bila...
"Stvar"? -Verujem da jeste.
Verujem da jeste. -Da, i vidi...
Moj savet ti je da, dok si ovde, i ti veruješ.
Recimo da nađemo tu stvar. Sta onda?
Zna li neko da li može da bude ubijena?
Moramo da pretpostavimo da može. -Zašto?
Hoda, govori, očigledno mu treba hrana...
Može da se ubije.
Slažem se. Samo ne znamo na šta reaguje.
Ne moramo da je ubijemo, ali moramo da je uhvatimo.
Čime? Mrežom za leptire? Plastičnom posudom?
Ja bih uzeo beli luk i glogov kolac,
a možda i krst.
Znate li nešto o tome kako se ta stvar zaustavlja?
Mislim, jednu stvar.
To sam i mislio.
Znam da moramo da ti odvedemo brata
dok ne otkrijemo šta ćemo. -Da, rekla si.
Bilo bi dobro da ga neko odvede
dok mi smislimo plan.
Vidi, ne bih da te uvredim, ali trebaš nam
pa smanji doživljaj.
Zdravo. -Dobro jutro.
Sranje. -Uzmi moju.
Sigurno? -Da.
Hvala.
Klode, znaš šta bi koristilo svima ovde?
Mali ukus raja. -"Raj puta"?
Kad si poslednji put bio tamo?
I ne sećam se. -A oni plaćaju.
Najbolja pohovana piletina u krugu od 300 km.
Ja vozim.
Sat vremena tamo i toliko nazad. Ako nema saobraćaja.
Da ne volim da vozim,
ne bih kupio onu finu mašinu napolju.
Da odeš malo napolje. I razbistriš glavu.
Ćao, dušo. -Ćao.
Šta se dešava? -Samo...
Radimo na tome.
Radite na tome? Šta je "to"?
Napredak. Napredujemo.
Ralfe, govoriš u zagonetkama. Reci mi šta se događa.
Ovde je. -Šta to?
Hriste!
Pazite kako vozite! -Samo malo.
Šta ćete da uradite? -Naći ću je.
Rekao si da ćete samo čuvati Kloda Boltona.
To sam ija mislio... -Ne možeš blizu te stvari.
Ne znaš s čim imaš posla.
Džini, zasad samo razgovaramo pa...
Vrati se kući. -Ne mogu sad.
Gospode! Ne idi za time! Molim te.
Drugi će to.
Podelićemo šta znamo s njima i idemo.
Volim te.
Nema medveda. -Ranije ih je bilo.
Kako znaš?
Jer sam se jedne noći odšunjao da proverim.
Nisi. -Ako ti tako kažeš.
Hoću unutra. -Imaš 25 centi?
Jer ja nemam.
Dođi. Ovuda.
Tata će nas ubiti. -Neće ako mu ne kažeš.
Prestani!
Uspaničio se.
Nije dovršio preobražaj. Nije bio spreman.
Zašto se onda razotkrio?
Gladan je.
A sad je još gladniji.
Izgladneo je.
Znači da će napasti drugo dete. Samo je pitanje kada.
Vidite li kako je oborio onog tipa?
Ne znam, ja postanem slab kad ne jedem.
Nadajmo se da se potrošio. -Nadajmo se.
Postoji samo jedno groblje unutar 16 km odavde.
"Nju oliv baptist". Kuko voli da se drži porodica žrtava.
Ako Boltonovi imaju nekoga tamo, možemo da proverimo.
Imate li nekog sahranjenog na "Nju oliv baptistu"?
Šta? -Imate li porodicu...
Čuo sam te.
Ne, više volimo drugo. "Cajld of gad".
Nisam video drugo.
Jer su sanduci poplavljeni '60-ih.
Svi mrtvaci su odsurfovali niz brdo do reke.
"Vidi, deda Džo nam maše!"
Sigurno je bilo smešno.
U mom kraju šolje nisu naučile da se same peru.
On mi je sve. -Brat?
Da.
Razumem te.
Nadam se.
Ev, jesu li moji momci prošli jutros?
Danas niko nije bio. Ti si prvi koga vidim danas.
Zašto? Izgubili su se? -Ovde su negde.
Samo ne znam...
Moram da uđem i pogledam.
Samo uđi i uzmi lampu.
Hvala, Ev.
Emite, budi oprezan. Ljudi se unutra stalno gube.
Deda i mali dolaze da pogledaju još slika.
Daće nam da razgovaramo s njima.
Eto ga.
Pojasevi. Da.
Dobro.
Dobro, vidimo se kod kuće.
Jesi li dobro?
Zvao je detektiv Švenk iz okruga Prester
i rekao da je planinar naišao
na telo dečaka na puteljku.
Dobro.
Dečak je bio go i masakriran.
Nije imao lice, kao da ga je životinja napala.
Na putu su ka tamo i pitaju da li želite da dođete
s obzirom na... Znate.
Ne.
Ali neka mi se javljaju i daj im moj broj od kuće i mobilni.
Kad je majka htela da razgovara s ocem a da ih ja ne čujem,
davala bi mi zadatak.
Da odeš po piletinu.
Uglavnom cigarete.
Znaš koliko je sjebano ovo o čemu pričamo?
Stvar koja može da postane neko drugi?
Da.
Nemaš problema da veruješ u to?
Ja sam advokat. Verujem u sve.
Holi je rekla da ta stvar zna sve što ija,
kao da mi čita misli i gleda kroz moje oči.
Možeš li da staneš? Moram da izađem.
Da, čekaj. -Muka mi je.
Jebote! Sranje!
Hvala.
Znaš ono kad osećaš da ćeš se prehladiti
i pomisliš: "Um je jači. Mogu to da sprečim"?
Da. -Da l' upali nekad?
Ne. -Ni kod mene.
Prehlada, grip, virus, rak...
Neće stati i ništa ne možeš.
Isto je s ovim. Htelo je unutra i ušlo je.
Jebote!
Heršel i Vinifred Makalum. Umrli su u razmaku od dva dana.
Možda je priča o slomljenim srcima. Te su mi uvek bile drage.
Znaš, jedan partner umre, drugi ne može bez njega
pa umre nekoliko dana kasnije.
Strina i stric su tako umrli.
Umrli su od gripa.
Izvešćeš neko Holi ludilo?
To se zvalo epidemija španskog gripa 1918.
Ali počela je u vojnoj bazi u Kanzasu.
Odande je ubila 50 miliona ljudi širom sveta.
Pogledaj kako je pogodila ovaj grad.
Dođavola i istorija.
Mislim da su Makalumovi bili toliko vezani dušom
da su pratili jedno drugo.
Rekao sam nešto smešno? -Ne.
Zašto se smeješ?
Nije ništa. Idemo.
Kad me je kod karte pitao šta tražim,
rekao sam da tražim pećinu
u kojoj su otisci sabljastog tigra.
Rekao je da ne zna tu,
ali da zna gde su živeli praistorijski medvedi.
Rekao je da je video otiske kandži.
Rekao je da treba da ih vidim i onda smo krenuli.
Jesi li rekao još nešto? -Posle toga je ćutao.
Onda sam čuo Vandu kako viče i mislio sam da se ljuti na mene.
Oteo je mog brata! Nek ga neko zaustavi!
A onda me je odgurnuo.
Okrenuo sam se i video sam dedu kako se rve s njim.
Bojao sam se da ne dobije opet srčani udar.
Znaš šta? Bio si odličan, Seme.
Poslednje pitanje i možeš da ideš.
Jesi li te dirao?
To sam ga prvo pitao pa...
Vrlo je važno. Seme?
Gurnuo me je. To je kao diranje.
Da.
I držao mi je ruku na ramenu dok smo išli.
Nisam obraćao pažnju.
Da li te je ogrebao? Možda slučajno.
Nije.
Da li bi mi naudio? -Ne.
Ne verujem da bi.
Ovo nema smisla. -Šta to?
Zašto je pobegao ovuda?
Pećine su tamo. Nema gde da se sakrije ovde.
Ovde nema svetla, što znači
da je teže pratiti ga.
Sigurno je bilo teško suočiti se s tim.
Sranje, da sam 20 godina mlađi, prepolovio bih ga.
Zašto ste pitali Sema da li ga je ogrebao?
Tip ima neku zaraznu bolest?
To pitanje moramo da postavimo u ovakvim slučajevima.
Proveriću ga kad se vratimo.
Ne škodi. A vas?
Ogrebotina? Ako jeste, nisam je osetio.
G. Dejvidsone, sad kad je prošlo neko vreme,
možete li da nam kažete još nešto o tom čoveku?
Čudne oči.
Kako čudne?
Kad sam ga prvi put video,
delovale su preduboko u duplji.
Ali nosio je onu glupu masku lisice pa sam to pripisao tome.
Ali kad sam je skinuo,
i dalje je izgledao kao da gleda u mene ispod maske.
Nešto korisno?
Znate li za medveđe pećine u okolini?
Aja sam odavde.
Imamo pećinu sabljastog tigra u okviru pećine Koperhed.
Imamo dve indijanske pećine, ali ne i medveđu.
Dobro. Hvala na vremenu.
Nema na čemu. -Hvala.
Srednje ili ljuto? -Hvala.
Trebalo bi da se vratimo. Svima je vreme ručka.
Tehnički je za 2 sata. Sedi.
Posle toliko hvaljenja, hoću da ih probam.
Dobro.
Voliš krilca.
Volim sve.
Bože!
Zar ne? -Ovo je...
Najbolja piletina u 300 km!
Ne sećaš me se, zar ne?
Da se sećam? Odakle? -Sa suda. Pre 8 godina.
Zastupao sam te? -Da.
Koja optužba? -Napad.
Kafanska tuča. -Pobedio si?
Na sudu? -Ne, u tuči.
Da sam izgubio, ne bi mi trebao advokat.
A na sudu?
Devedeset dana okružnog, odvikavanje od alkohola.
Ako te se ne sećam, to ti je kompliment.
Kako to?
Sa svim zlim gadovima
koje sam branio tokom godina, dragi Klode,
ti nisi na mojoj top listi.
Da.
Džone, mislim da smo se izgubili.
U redu je. Vratićemo se istim putem.
Ovuda. -Siguran si?
Da. -Mislim da to nije to.
Ne, jeste.
Okreni se. To nije put.
Džone! Džordže!
Nismo prošli ovuda.
Momci? -Tata!
Čujete li me? -Ovde smo!
Momci! Džone, Džordže!
Tata, gde si?
Tata, da li nas čuješ?
Tata, izgubili smo se!
Tata, treba nam tvoja pomoć!
Momci! -Zaglavili smo se, tata!
Čujete li me? -Tata, upomoć!
Tata, čuješ li nas?
Tata! -Džone!
Džone, možeš li da kreneš prema mom glasu?
Tata? -Džone?
Prestanite da se krećete. U redu?
Ne pomerajte se. Idem po pomoć.
Jesi li znala za zadnji ulaz?
Ona mala rupa? Onuda mogu da prođu samo...
Deca.
Pitao si da li sam ih videla. Emite, žao mi je! Nisam razmišljala!
Dara ija smo vam zahvalni što ste brzo došli.
Momci su izgubljeni u pećinama i želimo da se vrate.
Klarkovi će otići pozadi,
a ostali idite kroz suvenirnicu.
Vratimo ih kući.
Tamo je poslednji put viđen i otišao je na zapad.
Tako bi završio na auto-putu.
Tamo nema pećina? -Nijedna.
Mali kaže da mu je rekao za pećinu
gde su medvedi oštrili kandže.
Ali niko nije znao o čemu govori.
Jer bi morali da imaju skoro 90 godina da bi se sećali.
Stara medveda pećina je zatvorena,
uglavnom zaboravljena od 1947.
Zašto?
Stvarno, zašto.
Tačno te godine, '47,
Viverovi momci su se izgubili tamo.
Onda su krenule prve potrage. Ostali smo bez četvoro rođaka.
Dušo, dečaci kao da su spašeni.
Čujem ih tamo.
Gde? -Onuda.
Tata? Tata!
Tata!
Ranije je bilo glasnije. -Momci? Momci?
Momci?
Tata!
Momci? Pratite naše glasove!
Tata! -Momci, da li nas čujete?
Tata! -Ovde smo!
Tata, gde si? -Džone, Džordže, ovde smo!
Džone? Džordže, tata dolazi.
Jesi li dobro?
Svi su umrli? -Ne odmah.
Ali bili su zarobljeni. Bez hrane, vode i izlaza.
Možete da zamislite kako je bilo
tim ljudima unutra,
koliko im je dugo trebalo da se prepuste.
Sigurno je bilo drugih potraga.
I jeste.
Ali jedino što su mogli da ustanove
je mesto gde su zatrpani.
Tada niko nije znao
kako da dođu do druge strane bez eksploziva.
A onda bi se ceo sistem urušio.
Pa...
I dalje su tamo.
34 muškaraca i dečaka,
uključujući mog dedu i njegova 3 brata.
Zato znam sve o tom događaju,
a većina ne zna.
Žao mi je zbog tvoje porodice.
Kad pitate gde smo sahranjeni,
ta rupetina nam je najveća grobnica.
Dakle, sistem je zatvoren. Nema ulaza?
Postoji stara suvenirnica
kroz koju se ulazilo, ali vlada ju je betonirala
nakon što su poslednji ljudi izašli.
Lokalni propaliteti su to probili
da bi mogli da se naduvaju i prave bebe maloletnicama.
Možeš li da nam pokažeš gde je to?
Ne na ovome.
Ali sigurno možeš da nas uputiš.
Čekajte.
Našli smo ga.
Tamo je.
To su istovremeno dobre i loše vesti.
Ovde.
Osim ako ga vetar nije odneo.
A parking je ovde.
Blizu je.
Postojao je zadnji ulaz koji su spasioci koristili,
ali odron Posle zemljotresa
ga je zatvorio pre nekoliko godina.
Svi mislite: "Imamo tu stvar".
U pećini je i čeka.
Ali možda čeka vas. Jesi li vam to palo na pamet?
Samo moramo da potvrdimo gde je
i onda ćemo zvati podršku. Nećemo da se borimo s njim.
Da. Šta ćete da kažete podršci?
Ne moramo ništa da kažemo.
Čovek koji je pokušao da otme dečaka je u toj pećini.
Šta ako prođe pored vas? Pored njih?
Budući da znaju manje o tome nego vi. Doći će po mog brata?
Mog brata koji ne zna ništa
jer mislite da je to sjajna ideja?
Stojim uz kolegu...
Piletina.
Trebalo je prvo da zovem. -Uđi.
Dođi.
Nisam došao usred noći da dadiljam.
Došao si da pomogneš i cenim to,
a ovo je najbolji način.
Imam vremena samo danas.
Sutra moram nazad u stvarni svet.
Haui, vraćamo se za par sati. Cenim to.
Uzmimo dva auta ako bude nešto čudno ili ako se podelimo.
Zvuči dobro.
Bila sam na sudu danas i naišla sam na tužioca Hejsa.
Pitao je da li možemo da razgovaramo nasamo,
ali kako je jedan od tuženih,
rekla sam da to nije dobra ideja.
Misliš da će te nagovoriti da odustaneš?
To je čudno. Nisam stekla taj utisak.
Delovao je potištenije nego inače.
Pomalo tužno. -Da. Kako si znala?
Nagađam.
Sad mi je žao što nisam razgovarala s njim.
Bila sam baš ljuta na tebe što si me odvukla na sastanak
i kod takozvanih detektiva.
Znam.
Kad je čuješ kako priča one ludosti...
Delovalo je kao nameštaljka.
Nisam znala šta će da kaže
dok nije počela da priča. Niko nije.
Ali ti si joj verovala. -Da.
Još joj verujem. Kao i mnogi drugi.
Rekla bih ti
da rizikuju život zbog svojih uverenja,
ali morala bih da ti objasnim kako i zašto.
Izvini što to kažem,
ali ne znam imam li snage da se nosim s tvojom reakcijom.
Došla sam uprkos tome što je sastanak bio bolan
jer nisam htela da uništim naš dobar odnos.
Od početka si bila fina prema meni i devojkama.
Premda odbijam da prihvatim bilo šta u vezi
s tim Kukom...
Hoću da znaš
da poštujem dubinu tvog uverenja.
Hvala.
Primetio sam da si odbacio uslovnu rečenicu kad ga spominješ.
Više ne govoriš, "ako je ta stvar stvarna",
"ako nastoji da postane Klod",
"ako je sposobna da skače od osobe do osobe".
Da.
Moj razum se umorio i otišao.
I kako ti je?
Muka mi je, jer ako moram da verujem
da tako nešto može da postoji...
Uzimaš griz po griz.
Postojanje te stvari sve okreće naopačke.
Sve u šta smo verovali...
Ralfe. -Šta je?
Griz po griz. Prihvatiš šta možeš da ne bi poludeo
i ništa više dok nisi spreman za novi griz. To je to.
Govorimo o tome da zadržimo tu stvar dok ne stigne podrška.
Šta ako ne možemo da je zadržimo? Sta onda?
Onda je ubijemo pre nego što ubije nas.
A ako ne možemo da je ubijemo? Da, vratili smo se na to.
Jebeš griz po griz.
Sranje! Zar si stavio barut u to?
Vraća te na faks, zar ne?
Jesi li ti ovo u redu? -Šta to?
Ne reći mu da je ta stvar napolju.
Misliš da imam iskustva s ovim? Odakle da znam?
Nije u redu.
Slušaj, a da se držimo plana, važi?
Hvala.
Da li bi ti smetalo da pojedem ostatak one rajske piletine?
Piletine iz raja, ne rajske.
Izvini.
Samo daj. Ti si je platio.
Klode, taj Kuko ili šta god već...
Ne bih ti bio stariji brat
da ti bar ne kažem šta se događa.
Znaš šta si upravo uradio? Znaš šta si upravo jebeno uradio?
Znam šta sam uradio. Upozorio sam te kao niko dosad.
Ne, u glavi mi je, Sile.
Rekao si tom stvoru da dolaze po njega.
Baš si glup kao kurac.
Ništa. -Pokušaj državnu.
Verovatno nema signala.
Da, možda sam sjebao.
Sile, bore se protiv te stvari za mene.
Možeš da sačekaš s tim dok ne izadjemo napolje?
Gospodine? Ti, iza!
"Jesi li ikad imao osećaj da želiš da odeš,
ali i dalje imaš osećaj da želiš da ostaneš?"
Smešno. -Film, molim.
"Čovek koji je došao na večeru." Vorner Braders, 1942.
Režiser Vilijam Kejli. Glume Monti Vuli i Bet Dejvis.
Znao si da je tačno, nikad pogrešno.
Ali i dalje neće dugo... -Džimi Durant.
Kako vam se svideo film, gđice Gibni?
Nisam ga gledala. -Da.
To je moja devojka.
Hajde da dovršimo ovo. -Dobro.
Znaš da nije pametno da pucaš unutra?
Sigurno, ali mi kauboji se osećamo sigurnije s pištoljem.
Prevedeno samo za dame u ćošku!
Fixed by: BOTANICMAN