Знаете ли, че най-старата приспивна песен е вавилонска и е на 5000 години?
"Малко бебе в тъмния дом, ти видя изгрева.
Защо плачеш? Защо пищиш?
Ти разбуди домашния бог.
Разкажете ми за пътуването си,
за житейския си път, и ще ви кажа кои сте."
КАКВИ ТАЙНИ ИЗГОРЯХА В ОНАЗИ КЪЩА, ЕМА?
ПО РОМАНА НА ВИКТОР ЛАВАЛ
Ехо?
Ема!
Защо си тук? - Звъня и пускам съобщения от седмица.
С Брайън имате медицински преглед. - Той не е тук, а аз отивам някъде.
Какво?
Той има нужда от преглед.
Къде отиваме?
Не си поглеждам телефона, затова не знаех, че ще дойдеш.
Кога престана? - Преди месец.
Ема!
Аполо води бебето в парка всяка сутрин. И той вече почти не спи.
Брайън ли?
Аполо. Сънува кошмари. Всички сме като пребити.
Пийни бенадрил, за да поспиш. Може да вземаш по малко, докато кърмиш.
Безпокоя се за теб, Ема. Като те видях, се разтревожих.
Какво обичате?
Научих за вас от форума. Предупредиха ви, че ще дойда.
Кой ви праща? - Кал.
Дано ви свършат работа.
Какво толкова има вътре? Ема?
Вериги. Вериги?
Ема!
ШЕСТ МЕСЕЦА ПО-РАНО
Дойдохме! - Майка ми и сестра ти.
Бебчо!
Бобена чорба, месно руло, картофено пюре, лазаня, самоса, два киша, волска опашка.
Благодаря. - Обожавам това мъниче!
Аполо ми каза, че си имаш ядове. Аз имах същия проблем с него.
И моята майка не беше с мен. Правех всичко както ми дойде.
"На сляпо".
Нужно е време. - Да.
Ще ти помогна. Дай да видя какво правиш.
Добро утро. Събуди ли се? - Чакай.
Жалко.
Какво? - Гърдите ти не ги бива.
Мамо! Моля те, без такива приказки.
Ела в кухнята, мамо.
Ако го знае, ще е по-лесно. Няма смисъл да я лъжа.
Мамо, благодарен съм ти за храната, но...
ПАТРИС: РАЗПРОДАЖБА. ЕЛА С МЕН. ИМАШ ГЪРЛА ЗА ХРАНЕНЕ.
Брайън. - Така се казва, да.
АПОЛО: МНОГО Е РАНО
Така. - Почиташ невидим човек.
Дойде да прецакаш деня на всички ли? - Явно да.
Когато се роди дете, с него се ражда и майка.
Дотогава не е съществувала.
Съществувала е жена, но майката е нещо съвсем ново.
Искам да съм съвършената майка.
Ти си неговата съвършена майка. - Учих се от най-страхотната.
Имах си едно петле...
Петлето носеше ми радост.
И си го гушках аз до старата върба.
Стига си хленчила.
Знаеш за кого говоря.
И котенце си имах,
което носеше ми радост.
И си го гушках аз до старата върба.
След два месеца малко или никакъв сън
човек може да получи пристъпи на паника,
параноя и фобии, които никоя приспивна песен не може да успокои.
Не разбирам. Къде са бутоните?
Ето така. - Ето го.
Мамо, това е смартфон.
Колко спи?
В една книга прочетох, че трябва да спи от шест до девет часа.
Ще повярвам, като и аз поспя толкова.
Здравейте.
Здрасти. - Мило.
Какво? Да. - Извинявай, дай ми...
Ограничаваме времето пред екрани. Не е полезно.
И на телефона ли? - Просто е много малък.
Той е твърде малък, аз пък съм твърде стара.
Тогава цяла нощ ще играем игри…
и ще се гушкаме. Много хубаво.
Къде ще го кръстим?
Всъщност не смятахме... - Който не е кръстен, няма да бъде спасен.
Спасен от какво? - От злите твари в този свят.
Благодаря, мамо. - Да, мамо, благодарим ти.
Чакай, стой така.
Боже мой.
Благодаря. - Благодарите ми за този дар?
Ти си дар Божи.
Липсваше ми. Не ти - виното.
Ох, че е хубаво.
Чакай, имаш малко...
Какво? - Малко...
Готово. - Благодаря.
Какво става с оценяването? - Тоя пич е бавен като охлюв.
Можеш ли да му се довериш? Защото сигурно всеки пет минути излиза да лъска бастуна
на порно с кукли или нещо такова.
Ето я жена ми.
Хората само ти повтарят как ще обичаш бебето си
повече от всичко на света,
което си е вярно.
Но след като вече имаш нещо толкова любимо,
ако му се случи нещо, ще се гръмнеш. За това не предупреждават.
Да. Всичко е супер, с изключение на самоубийството.
Не. Ако той умре, и аз ще умра. Съжалявам, оставаш си сам.
Ако смяташе да го направиш, как щеше да действаш?
Ще скоча от моста "Вашингтон". - Какво? Ти ли?
Да, аз.
Не изглеждаш като човек, който би скочил от мост.
Защо? Искам нещо лесно. Пльос!
Разбираш ли? - По корем.
Да.
Искаш ли...
...да направим нещо?
Добре че излязохме.
Струва ми се, че преодоляхме труден период.
Нали?
Какъв си хубавец.
Трябва веднага да те щракна. Погледни насам.
Одрал си кожата на баща си. Красавец.
Здрасти, Шоджи.
Радвам се да те видя. - Кажи "здрасти".
Здравей. Здрасти, Имоджен. - Ей.
Как е Ема? Как върви кърменето? - Добре, но е уморена.
Старае се, ще свикне.
Брайън ли е това? - Кой ще мигне пръв?
Давай. - Хайде.
Я виж. - Това е приятелчето ти,
което спечели двубоя. - Знам те. Кажи "здрасти".
Нищо ли?
Навършваш два месеца.
Два. Цели два!
Един татко каза, като мине на твърда храна, да му даваме авокадо.
Ако му даваме сладки неща - банани и други плодове,
ще иска да яде само сладко.
Моля те, внимавай да не му е студено. - Добре.
И кокосово масло. - Или пък топло.
Помагало при обриви.
Толкова е мъничък.
Има нужда от мен, Аполо. - Да, знаем го.
Но ни трябват твоите здравни осигуровки. - Два месеца майчинство е възмутително!
Така е.
Виж го само.
Нали? - Съвършен е.
Как ще дишам?
През устата, глупаче.
Сега ще те сложа да седнеш ето тук.
Ще ти сложа възглавничка.
За безопасност. След малко ще поговорим.
Бум! Е, да действаме.
АПОЛО (9):
ЕМА: ВЕЧЕ МИ ЛИПСВА
Добре ли си, приятел? Хубаво.
Ехо?
Наскоро родих, но няма проблем.
Хляб. - Взехме ли всичко? Благодаря.
Изглеждат много вкусно. - Здравейте!
Добре дошла! - Здравей, красавице!
Липсваше ни. - Благодаря. Мамка му.
Побърках се.
Сега постоянно ще плачеш. - Кафе и сладкиш.
Аполо пусна снимки онлайн, но искаме още.
Изпрати ми цял куп. - Я да видя.
Днес го заведе на работа.
Божичко! - Сладур!
Стигнахме.
Така.
На лов за книги.
И в боевете за Фалуджа не носех такова снаряжение.
Сега и аз водя мръсна война.
Я виж това.
Яко. - Баба им починала преди четири месеца.
Помолих да ползвам тоалетна, казаха, че нямали.
Къща с четири спални без тоалетна! - Да.
Добре е човек да е наясно, преди да купи къщата.
Баба явно е обичала да чете. - Още не съм слизал в мазето.
Оставям го на теб.
Чичо Патрис го е шубе от мръсното старо мазе.
Каквото намериш, делим 60-40. - Погледни ме в очите.
Кажи ни какво стана в Искандария, чичо Патрис.
Предай на татко си: "Да го духаш!"
Кажи "посттравматично разстройство". ПТСР!
Ясно защо баща ти те е изоставил. - Стига де! Това беше подло!
Извинявай.
Е, хубаво. И така, загадъчността на кашоните.
Винаги съм я обичал. Никога не знаеш какво ще намериш вътре.
Какво каза?
Искаш приказка за кашон? Знам една.
Баща ми - твоят дядо, казваше се Брайън Уест.
Ти си кръстен на него.
Като навърших 12, остави кутия пред вратата ми.
В кутията имаше два билета за кино от първата му среща с баба ти,
детска книжка, която ми четеше, и разни други неща.
Да, знам. Един вид капсула на времето.
Как се казваше книжката? След като питаш толкова учтиво -
"Към водите и дивата пустош". Хубава книжка.
"Едно дете е сбъдната мечта, но мечтите са за феите любима храна.
През прозореца го гледат, докато спи.
Тъй красиво е, че ги докарва до сълзи."
Да видим какво друго има тук.
Май са само още…
1 НОВО СЪОБЩЕНИЕ
Здравей.
- Какво търсиш?
"Въображаемите". Да.
Какво...
Къде се дяна?
Аполо? Какво? Какво правиш?
Дай ми го. Здравей.
Боже мой. Да! - Какво има? Какво?
Сякаш си...
Божичко! Аполо, започна да суче!
Какъв ден само!
Момчето ми.
Какво има?
"Да убиеш присмехулник". - Да. Автентично първо издание.
С оригиналната корица. В идеално състояние. Без драскотина.
Добра находка.
Такава книга може да ни донесе към 10 000 долара.
Десет? Сериозно?
Харпър Лий не е надписвала книги.
Обаче е надписала тази.
НА СКЪПИЯТ МИ ПИП, НАШИЯТ ТАТКО МЕЧТА
Кой е Пип? - Приятел от детинство. Виден писател.
Сигурно си го чувала.
Труман Капоти? Наистина ли?
Да. Да. - Боже мой!
А най-ценно е посвещението. Виж. - "Нашият татко мечта".
Да.
Ще можем да си купим жилище! - Да.
Да я занесем за оценка - и на съхранение. Да, мило, ще можем.
Ти си бог Аполон.
Виж го. - Още веднъж.
Ти си бог Аполон.
Знам.
Какво ти е?
Какво има?
Какво ти е?
Ето го.
Радвам се, че си взел детето.
Приличаш на Мастър Бластър.
Кой управлява Бартъртаун? - Мастър Бластър!
Аз пък мисля, че с Брайън повече приличаме на Куато и брат му.
Сравняваш бебето си с оня мутант Куато?
Ало, марсианците го обичат. Той е техният Джордж Вашингтон.
Или Мартин Лутър Кинг, или Опра. - Ти си голям чудак, приятелю.
Да, знам.
Миризливо дупенце.
Ето така. Да не свикнеш, ей. Няма вечно да го правя.
Проблем ли има?
Някои май не са виждали как се сменят памперси.
Готово, момчето ми. Така.
Казах ли колко се радвам, че го взе?
С Дейна трябва да си имате дете. Само казвам.
Да, може би си прав.
Как иначе ще позная блаженството да се разхождам с шепа топли лайна?
Малък е за това кенгуру.
Така разкрачен може да си докара дисплазия на таза.
Хубаво. На колко са вашите?
Вашите деца? - Нямам деца.
Като родите, ми се обадете.
"Я си чай".
Какво?
Поканете го на "я си чай". Пак е на по питие, но вместо да си бъбрите
как се отглеждат деца, сръбвате по един горещ "я си трай".
Добра идея, навит съм. Мога да дойда към 18 ч. Или към 21 ч.?
Сериозно. - Ами не знам.
Явно не е жадна. Май не хареса тона ти. - Май не.
Благодаря ти. - Няма защо.
Намери ли нещо интересно в мазето? - Не, пълна скука.
Търсех къде да изхвърля...
Знаеш ли какво, я ми го подръж. Мерси.
"Я си чай"!
Ще го сложа при Гришам. - Кой иска "я си чай"?
Забравила съм нещо.
Забравям разни работи. - "Майчин ум".
Забравяш по 20 неща на ден, сещаш се за пет, после пак ги забравяш.
Веднъж забравих сина си. В детската седалка, на покрива на колата.
Прибрах се вкъщи и си спомних чак на вечеря.
Какво?
Да, нищо му нямаше. Спал си е през цялото време.
Супер. - Да.
Нищо ти няма. Давай все така, миличка.
Благодаря. - Моля.
"ПОВЕЧЕ ПРИЯТЕЛИ" - ТЪРСЕНЕ АПОЛО КАГУА
ГРУПИ - "МЪДРИТЕ МАМЧЕТА", "БЕБЕТА НАВСЯКЪДЕ!"
МЪДРИТЕ МАМЧЕТА
ДВУМЕСЕЧНОТО МИ БЕБЕ МЕ БУДИ НОЩЕМ НА ВСЕКИ ЧАС И РЕВЕ.
СЪПРУГЪТ МИ СЕ СЪРДИ, ЧЕ НЕ СЕ НАСПИВА.
ДАНО НЕЩАТА СЕ ОПРАВЯТ. ВЗЕМИ ХУБАВО ОПАКОВЪЧНО ФОЛИО
И ОБЛЕПИ ВСИЧКИ ПРОЗОРЦИ.
Какво става?
Извинете.
Ема?
Ама че тъмница. Ема!
Няма нищо.
Ема.
Ти ли си.
Какво правиш? - Намерих група за майки онлайн.
"Мъдрите мамчета".
Това бил най-добрият начин да затъмниш стаята.
Ясно. Не знаех, че вече ще го обучаваме да спи.
Защо остави Брайън на земята в онази алея? - Какво?
Беше го сложил на алеята.
Исках да направя нещо, но бях с кенгуруто. Оставих го само за секунди.
Чакай, откъде разбра? - Ти ми прати снимка и после я изтри.
Не съм пращал. - Как така?
Все ми пускаш снимки и после ги триеш. - Какви ги...
Мило, мисля, че няма как да го направиш с телефона.
Добре ли си?
Мило?
Не каза "здрасти" на Брайън.
Ето.
Хайде, момчето ми. - Да, но вече я няма.
Погледни, изчезна, няма я. - Какво...
Не знам, мило.
Може телефонът ти да е развален. Лесно ще го оправим.
Какво? Какво има?
Ухапа ме. - Та той дори няма зъби.
Добре ли си?
Откъде щях да знам, че си го сложил на алеята, ако не беше я пратил?
Кой я направи? Кой направи снимката?
Някой ви беше снимал от другата страна на улицата.
Не знам, мило.
Здравей. Здрасти, бебчо. Ти си добре, нали?
Странно.
Много странно.
Може да...
Толкова съм уморена, че може да ми се е привидяло.
Онзи ден влязох под душа с дрехите.
С чорапите, ризата и шапката.
Уморени сме.
Благодаря ти. - Моля.
Заспа.
Да го преместим? - Не, тук му е добре.
Направи място на Сънчо.
Откакто се роди, не сме спали толкова далеч от него.
Внимавай какво си пожелаваш, Ема.
Хайде.
НЕПОЗНАТ (1):
Аполо!
Аполо, погледни. Виж!
Да, мило, виждам. - Нали?
4 часът е. Трябва да папка?
Не, Аполо, погледни! Ето я, виж!
Там няма нищо, мило. - Не, има. Току-що видях снимка.
Дай да го взема. - Какво... Имаше снимка!
Трябва да сменим памперса.
Добре си.
Мамка му, как...
Спокойно, момчето ми.
Къде е? - Няма страшно.
Успокой се.
След шест месеца безсъние започват мании, заблуди, бърза загуба на тегло.
Спи, дете. Само да можеше да затвориш насълзените си очички.
Брайън Кагуа?
Чаровник.
Добре ли спи?
Не спи.
А храни ли се?
Ами... в началото не можеше да засмуче зърното.
А после напълно се промени.
Сега е ненаситен. - Чудесно.
Ухапа ме.
Не мисля, че... я да видя.
Не, няма зъбки.
Ема, какви опасения имате?
Ами имам няколко.
Не мога да обясня точно.
Но най-вече искам да се уверя, че е нормално дете.
О, да. Напълно нормално.
Ема, как е настроението ви?
Ами не знам. Добре.
Да не си посмял.
Малко гаднярче. Проклето малко гаднярче!
Идвало ли ви е да нараните себе си?
Или бебето?
Какво ще правим, бебе? Така не може да продължава.
Чу ли?
И двамата знаем, че нещо не е наред. Какво предлагаш да направим?
Единият от нас трябва да се промени, да отстъпи. Казвай - какво избираш?
Чупката!
Мамка му, голямо дяволче си! Така си и помислих. Дръпнете се!
Това не е бебе!
Не е бебе! - Сега всички крещим.
Доволен ли си? - Не е бебе!
Ема. Къде беше? - Разхождах бебето.
Реших, че ще се успокои, но не стана. - Хубаво. Дай ми го, спокойно.
Копеленце.
Ема! Недей... По дяволите. - Голямо е гаднярче!
Тя не го мисли. - Мисля го, и още как! Той е самият дявол!
Ало?
НЕПОЗНАТ 1 НОВО СЪОБЩЕНИЕ
Какво смешно има?
Нищо.
Хубаво.
Обади се д-р Калеро. Каза, че си водила Брайън при нея.
Безпокои се за теб.
И за Брайън.
Колко мило.
Да. Аз също се безпокоя.
Разбра ли? Трябва да отидеш на лекар.
Да.
Знам, че така си мислиш.
Знам, че никой няма да ми повярва.
Вече го разбрах.
Така че…
Ще отида.
Добре. - Ако ми изпише лекарства, ще можем ли…
Да. - …да си ги позволим?
Ще измислим нещо. Нали? Ще решим някак проблема.
Благодаря ти.
Обичам те, Аполо. И бебето.
Да, и Брайън.
Да.
Трябва някак да стана каквато бях преди.
Нищо повече. И ще се оправя. - Да, знам.
И всичко ще е наред.
Винаги ще те подкрепям. Погледни ме. Винаги.
Праща ме Кал.
Дано ви свършат работа.
Какво толкова има там? Ема?
Вериги. Вериги?
Ема!
14 април 1990 г.
Не помниш ли този ден? - Помня каквото си ми разказвала.
И то е? - Не искам да играя тази игра.
Какво?
С теб сме се върнали от училище и пожарните коли вече били там.
Къщата горяла.
Мама и татко не можели да излязат и пожарникарите ни закарали в болницата.
Защо в болницата? - Да, това ти казах.
Но сега ще ти кажа истината.
Мама каза, че може да не ходим на училище.
Ядохме зърнена закуска и гледахме телевизия.
Телевизия и зърнена закуска.
После татко се прибра. - Защо децата не са на училище?
Искам да са покрай мен. - Бях нощна смяна, трябва да поспя.
Не искам да вдигат шум. - Трябва да са до мен!
Откачила си.
Дай да ти среша косата.
Моята коса.
Имах си едно петле...
Не.
Имах си едно петле...
Петлето носеше ми радост.
Стига си хленчила.
Не го помня.
Знаех, че нещо не е наред.
Хей, събудете се, къщата гори! Бързо, трябва да бягаме!
Хайде, бързо!
Били сме в къщата?
Татко опита ли се да изнесе и мама? - Точно тя подпали пожара!
Бързо, тръгвайте! Пусни я! - Не мога да ви оставя сирачета.
Трябва да си отидем заедно.
Ти погледна мама и изрече две думи.
Пусни ме.
Моля те!
Но той е загинал в пожара. Нали?
Закараха ни в болницата, за да ни лекуват от вдишания дим.
Бяхме там пет дни, а после - в детски дом, докато навърших 18.
Защо не си ми го казвала? И защо ми го сподели сега?
Защото имаш същото изражение като мама онази сутрин.
Понякога гледам Брайън и ми се струва, че не е мой син.
Може би заради очите му.
Или пък... не знам.
Защото изглежда като Брайън,
но имам усещането, че е нечий друг син.
Ема, изтощена си. Прекалено рано се върна на работа.
А когато беше съвсем малка, загуби майка си и баща си.
Изобщо не ме изненадва, че се боиш
да не изгубиш онзи, когото обичаш най-много на света.
В края на шестия месец
халюцинациите и паническите пристъпи стават все по-силни.
Човекът престава да реагира или онемява. Това е последният стадий.
Браво, юнако. Хайде, още една. Колко вкусно!
Добро утро.
"Добро утро, мамо."
Тата.
Какво? Боже мой! Чакай.
Кажи го пак. Хайде, давай. Кажи го пак!
Чакай. Така. Давай.
Тата.
Браво! Така. Ще се прочуеш в интернет.
Боже мой! Невероятно!
Оценителят, с когото говорих... - Искам да кръстим бебето.
Брайън? Тя говори за теб.
Браво на момчето!
Майка ти го иска, откакто се роди. Да го направим.
Браво.
Става все по-лаком. Вече яде повече от мен.
Запазих час в близката църква.
"Холируд", при отец Хейгън. Видя ми се приятен.
Кога? - Днес, след един час.
Хубаво. Радвам се, че си решила да ме включиш.
Не е нужно да идваш. И сама мога.
Какви ги говориш? Няма да водиш сина ми без мен!
Защо телефонът ти е в кошчето за боклук?
Снощи пак получих съобщение. Снимка на теб и бебето в колата под наем.
То беше на седалката.
Снимката бе направена през стъклото, сякаш някой се беше промъкнал до бебето...
Брайън! Казва се Брайън.
Извинявай, бебчо. Да, знам.
Викнах много силно.
"Пипнах го".
Какво? - Това гласеше съобщението.
Точно под снимката му, с главни букви. "Пипнах го".
Покажи ми снимката и надписа.
Вече ги няма. Знаеш го. - Защото няма такова нещо!
Да се приготвим. - Няма да ходим в църквата с теб, Ема.
Вместо кръщене ще искаш да гонят демони от него!
Във форума пишеше да отидем на лекар или в църква...
Браво! Значи някакви старици ще ни казват как да си гледаме детето!
Знаеш ли къде е проблемът? В теб! Ти си проблемът, ясно ли е?
Пийни още някое хапче!
Къде отиваш?
Още не ти е ясно. Но ще го проумееш.
Хей. Каквото и да става, ти идваш с мен.
"Кой наруши покоя ми?", пита домашният бог.
Бебето те събуди. Бебето те уплаши.
Издава звуци като пияница, който едва се крепи на стола си.
То прекъсна съня ти.
"Веднага повикайте бебето", казва домашният бог.
Прости ми, Боже.
Превод на субтитрите Живко Тодоров