Zinājāt, ka senākā zināmā šūpuļdziesma ir 5000 gadus veca babiloniešu dziesma?
"Mazulīt tumšajā mājā, esi redzējis sauli uzlecam.
Kāpēc tu raudi? Kāpēc tu kliedz?
Mājas dievu esi iztraucējis.
Pastāstiet par savu ceļu. Katrs.
Pastāstiet par savu dzīves ceļojumu, un es pateikšu, kas esat."
EMMA, KĀDI NOSLĒPUMI TAJĀ MĀJĀ SADEGA?
PAMATĀ VIKTORA LAVALA ROMĀNS
Ei!
Emma.
Ko tu te dari?
Es jau nedēļu zvanu un rakstu.
Pusgada medpārbaude tev un Braianam.
Viņa te nav. Man ir jāiet.
Ko?
Saproti, ka viņš jāpārbauda?
Labi, kurp mēs dodamies?
Es beidzu pārbaudīt telefonu. Tāpēc nezināju, ka tu būsi.
Kad tu beidzi?
Pirms kāda mēneša.
Emma!
Apollo katru rītu mazo ved uz parku.
Viņš arī vairs īsti neguļ.
Braians?
Apollo. Redz murgus. Mēs esam beigti.
Pamēģini nedaudz benadrila, lai izgulētos.
Var nedaudz iedzert, kad baro ar krūti.
Emma, es par tevi uztraucos. Es tevi redzu un uztraucos.
Ko jums?
Izlasīju par jums forumā. Jums pateica, ka atnākšu.
Kas jūs atsūtīja?
Mani atsūtīja Kala.
Ceru, ka tās noderēs.
Velns, kas tur ir? Emma.
Ķēdes. Ķēdes?
Emma.
SEŠUS MĒNEŠUS AGRĀK
-Esam klāt. -Atnākusi mana mamma un tava māsa.
O, mazulīt.
Pupu zupa, viltotais zaķis, kartupeļu putra, lazanja, samosas, kiši, vērša aste.
Paldies.
Man patīk šis mazais kunkulītis.
Apollo saka, ka tev ir grūtības. Man ar viņu bija tāpat.
Man arī mamma nebija līdzās. Lidoju acīm ciet.
Lidoji uz aklo.
-Tas prasa laiku. -Jā.
Es palīdzēšu. Parādi, ko tu dari.
-Labrīt. Esi augšā? -Pagaidi.
Slikti.
-Kas ir? -Tev ir nepareizas krūtis.
-Mammu. -Liliana.
Beidz. Labi. Nedarīsim to.
Vienkārši… Mamm, atnāc uz virtuvi.
Vieglāk ir, ja zina. Bēdīga patiesība ir labāka par laimīgiem meliem.
Mammu, paldies, ka atnesi ēdienu, tiešām. Bet…
PATRISS: ŠODIEN ŪTRUPE. NĀC MAN LĪDZI. TEV JĀBARO MUTES.
Braians.
Tā viņu sauc.
APOLLO: PAR AGRU.
Braians. Braians.
-Nu labi. -Tu godini neredzamu cilvēku.
Tu atnāci visiem sabojāt dienu?
Tā izskatās.
Kad piedzimst bērniņš, piedzimst arī māte.
Pirms tam viņas nebija.
Sieviete bija, bet māte ir kaut kas pilnīgi jauns.
Es gribu būt nevainojama mamma.
Viņam tu esi nevainojama.
Nu, es mācījos no labākās.
Man bija gailis
Tas gailis mani iepriecināja
Es savu gaili turēju pie vecā vītola
Beidz sūkstīties.
Tu zini, par kuru es runāju.
Man bija kaķis
Mans kaķis mani iepriecināja
Es savu kaķi turēju pie vecā vītola
Pēc diviem teju negulētiem mēnešiem
cilvēks var ciest no panikas lēkmēm,
paranojas un fobijām, ko neviena šūpuļdziesma nespēj remdēt.
Nesaprotu. Kur ir podziņas?
-Reku viņš. -Reku mēs.
Tas ir viedtālrunis, mamm.
Kā viņš guļ?
Es lasīju, ka vajadzētu sešas līdz deviņas stundas.
Kad gulēšu, tad ticēšu.
Sveiki.
-Ei. -Mīļais.
Ko?
-Ei, vari… Piedod. Es… -O jā.
Cenšamies ierobežot ekrāna laiku. Viņam nenāk par labu.
Telefons?
Jā, viņš ir nedaudz par mazu.
Viņš tam ir par mazu. Es - par vecu.
Tad tā vietā mēs visu nakti spēlēsim spēles
un apskausimies.
Jauki.
Tā, kur mēs viņu kristīsim?
Mēs vispār ne…
Kas nepiedzimst no ūdens un gara, nevar tikt glābts.
Glābts no kā?
Pasaules tumšajām radībām.
Paldies, mammu.
Jā, paldies, mammu.
Paga. Tā.
Ak dievs.
Paldies.
Jūs man sakāt paldies par dāvanu?
Tu esi dāvana.
Man tevis trūka. Ne tevis. Vīna.
Tas ir labs.
Drīkstu… Tev ir nedaudz…
-Kas? -Nedaudz.
-Nu re. -Paldies.
Nu, kas notiek ar novērtējumu?
Tas čalis ir lēns. Gliemežbruņurupucis.
Domā, vari viņam uzticēties?
Jo, zin,
viņš noteikti ik pa piecām minūtēm ņem pauzi un sit dūrē,
skatoties leļļu porno vai ko tādu.
Viņa ir atpakaļ.
Cilvēki stāsta, kā tu mīlēsi savu bērnu vairāk nekā jebko pasaulē,
kas ir patiesība.
Bet nu tev ir tas, kuru tu tik ļoti mīli.
Tev būs sevi jānogalina, ja ar to kas atgadīsies.
To viņi nepasaka.
-Nu ja. -To nepasaka.
Viss ir pareizi, izņemot to sevis nogalināšanu.
Nē.
Ja viņš mirs - miršu es.
Piedod, paliksi viens.
Labi, nu, ja tu darītu to, kā tu to darītu?
Nolēktu no Džordža Vašingtona tilta.
Ko? Tu?
Jā. Es.
Tu man galīgi nešķieti kā cilvēks, kas nolēktu no tilta.
-Kāpēc? Tīri. -Piedod. Tas ir kaut kas…
Es gribu tikai… plop.
-Zini? -Uz vēdera.
Jā.
Ei, vai gribi…
Ei, gribi ko izdarīt?
Priecājos, ka izgājām divatā.
Zini, tiešām ir sajūta, ka sākam atkal iet kalnā.
Saproti?
Smukulis.
Ei, man tevi tūlīt jānofotografē.
Tā.
Ak dievs. Kāds tēvs - tāds dēls, a? Smukulis.
Ei, Šodži.
-Sveiks. Prieks tevi redzēt. -Ei. Sasveicinies.
Labrīt.
-Sveiki. -Hei.
Sveiks, Imodžen.
-Ei, kā iet Emmai? -Redzi?
-Kā ar barošanu? Jā? -Labi. Viņa… Nogurusi. Zin.
Cenšamies, gan jau sanāks. Sanāks.
-Ei. -Ei, paskaties uz draudziņu.
-Skatīšanās sacīkstes? -Gatavs?
-Jā. Aiziet! -Aiziet!
-Ei, paskaties. -Tas ir tavs draugs,
-kas uzvarēja sacīkstēs. -Es tevi pazīstu.
Sasveicinies.
Nekā?
Šodien divi mēneši, bumbulīt.
Divi.
Divi, divi, divi mēneši. Oho.
Ei. Viens jauns tētis saka: kad sāksim dot cieto barību,
jāmēģina avokado.
Jo, ja ņemsim ko saldu, piemēram, banānus, augļus,
tad viņš gribēs tikai saldumus.
Parūpēsies, lai viņš šodien pārāk nenosalst?
-Saproti? -Jā.
Un kokosriekstu eļļu.
Un nepārkarst.
It kā palīdzot pret izsitumiem.
Viņš vēl ir tik maziņš.
Viņam mani vajag, Apollo.
Es zinu. Mēs zinām.
Bet mums vajag tavu darbu un veselības apdrošināšanu.
Astoņu nedēļu dzemdību atvaļinājums ir noziegums.
Tā ir.
Paskaties uz viņu.
-Jā. -Viņš ir nevainojams.
Kā es elpošu?
Ar muti, muļķīt.
Tā… Es tev uzlikšu. Apsēdināšu tevi… te.
Pielikšu tev te ko mīkstu.
Labi, tu būsi drošībā. Tūlīt runāsimies.
Bum. Labi, darām to.
EMMA: MAN JAU VIŅA TRŪKST
Ei, draudziņ. Tev labi?
Labi.
Te kāds ir?
Man nesen piedzima bērniņš, bet nu labi.
-Kukulītis. -Ir viss?
Paldies.
Puse tādas, puse tādas.
-Labi izskatās. -Sveikas.
-Sveicam atpakaļ! -Sveicam mājās, skaistulīt.
Skumām pēc tevis.
Paldies. Bļāviens.
Esmu pilnīgā autā.
-Nu tu nekad nebeigsi raudāt. -Nē.
Kafija un burkānkūka.
Redzējām tās, ko Apollo ielika, bet gribam vēl.
-Viņš man daudz atsūtīja. Redzēsiet. -Parādi.
Apollo šodien paņēma viņu uz darbu. Tā…
-Ak dievs. -Ak nē, beidz.
Esam klāt.
Labi.
Ejam grāmatu medībās.
Man nebija tik daudz aprīkojuma, karojot Fallūdžā.
Nu man ir pašam savs netīrais karš.
Paskat tik.
-Jā. -Jauki.
Vecmāmiņa. Nomirusi pirms četriem mēnešiem.
Paklausies. Lūdzu izmantot tualeti. Viņiem neesot.
Mājā četras guļamistabas, tualetes nav.
-Iedomājies. -Jā.
Nu, šķiet, ko tādu noskaidro,
-pirms pērk māju, vai ne? -Tā būtu jābūt.
-Nu, vecmāmiņai patikušas grāmatas. -Neesmu apskatījis pagrabu.
Šķita, ka atstāšu kaut ko tev.
Tēvocim Patrisam bail no veca, netīra pagraba.
To, ko atradīsi, sadalīsim: 60/40.
Paskaties man acīs.
Pastāsti, tēvoci Patris, kas notika Iskandarijā.
Nodod no manis tētim "ej dirst".
-Vari pateikt "PTSS"? PTSS. -Sāku saprast, kāpēc papus tevi pameta.
O, beidz. Zem jostasvietas.
Piedod.
O, nu.
Labi, noslēpumainas kastes.
Man vienmēr patikušas.
Jo nevar zināt, kas tajās ir.
Ko tu saki?
Tu gribi dzirdēt stāstu par kasti? Man viens ir.
Mans tēvs, tavs vectēvs… viņu sauca Braians Vests.
Tu esi nosaukts viņa vārdā.
Kad man palika 12 gadi, viņš pie durvīm atstāja kasti.
Un tajā kastē bija biļetes uz viņa un omes pirmo randiņu, filmu,
maza bērnu grāmatiņa, kuru viņš man lasīja, un vēl šis tas.
Jā, zinu. Tā bija tāda kā laika kapsula.
Kāds ir grāmatas nosaukums? Nu, tā kā tu tik jauki pajautāji,
Pie ūdeņiem un savvaļā.
Laba grāmata.
"Bērns piedzimst - sapnis piepildās. Bet sapņi ir feju pusdienas gardākās.
Tur pie loga tās viņu miegā vēro.
Fejas raud, redzot bērniņu skaisto."
Paskatīsimies, kas vēl mums te ir.
Izskatās, ka vēl…
APOLLO 1 JAUNA ZIŅA
Sveika.
-Sveiki. -Ko tu meklē?
The Imaginaries. Jā.
Kas par sviestu?
FOTO GALERIJA
Kur tā pazuda?
Apollo? Kas ir?
Ko tu dari?
Dod viņu man. Kas… Sveiks.
-Ak dievs. Jā. -Kas ir? Kas?
Izskatījās, ka…
Ak dievs. Apollo, viņš zīž.
Kas par dienu.
Brašulis.
Kas ir?
-Kas nogalina lakstīgalu. -Tieši tā.
Īstais pirmizdevums.
Oriģinālie vāki. Izcilā stāvoklī. Ne skrambas.
Jauks atradums.
Nu, tāda grāmata mums dos kādus 10 000 dolāru.
Desmit? Nē. Ko?
Bet Hārpere Lī grāmatas neparakstīja.
Nu, šo ir parakstījusi.
MĪĻAIS PIP
MŪSU SAPŅU TĒTIM
-Pag, kas ir Pips? -Labākais bērnības draugs. Rakstnieks.
Viņa vārdu tu droši vien esi dzirdējusi.
Trūmens Kapote?
Ko?
Jā. Jā.
Ak dievs.
Tas pat nav labākais. Skat, ko viņa viņam uzrakstījusi.
"Mūsu sapņu tētim."
Jā.
-Varam dabūt dzīvokli. Kur dzīvot. -Jā.
Jādabū novērtējums, tad fiduciārais līgums.
Bet jā, mazulīt.
Apollo, tu esi dievs.
-Paskaties uz viņu. -Vēlreiz.
Apollo, tu esi dievs.
Es zinu.
Kas noticis?
Ei, kas noticis?
Kas noticis?
Reku viņš.
Esmu tik priecīgs, ka paņēmi mazo.
Izskatāties kā Māsterblāsters.
Kas valda Bārtertaunā?
Bārtertaunā valda Māsterblāsters.
Lai gan man šķiet, ka Braians vairāk līdzinās Kuato un viņa brālim.
Tiešām salīdzināsi savu mazo ar sūda Kuato?
Piedod, marsieši mīl Kuato. Tas ir kā viņu Džordžs Vašingtons.
Vai Mārtins Luters Kings. Opra.
Vecīt, tu esi dīvains.
Jā. Tā ir.
Smirddupsītis.
Nu tā.
Nepierodi pie tā. Mūžīgi es to nedarīšu.
Kaut kas nepatīk?
Laikam cilvēki nav redzējuši, kā zīdainim maina autiņus.
Nu tā, brašuli. Labi.
Es tev teicu, kā priecājos, ka paņēmi mazo?
Zin, jums ar Deinu vajadzētu padomāt par bērniņu, es tik tā.
Jā, tev varētu būt taisnība.
Nu, kā vēl man piedzīvot to prieku, kad staigā apkārt
ar pilnu sauju siltu cilvēka sūdu?
Viņš ir par jaunu tai ķengursomai.
Viņa kājiņas ir izvērstas, tas var radīt gūžu displāziju. Jā.
Labi. Cik veci ir jūsējie?
-Jūsu bērni. -Man nav bērnu.
Satiksimies, kad būs.
"Uz kakiju".
Ko?
Satiksiet viņu "uz kakiju".
Tā ir kā kafijošana, taču tad nesēž, nepļāpā,
neapspriež bērnu audzināšanu,
bet gan dabū karstu krūzi "ej kakāt".
Izklausās labi. Es par.
Es varētu atnākt ap sešiem… Deviņiem?
-Es to domāju nopietni. -Jā. Es nezinu.
-Nav izslāpusi. -Laikam nav.
-Nepatika tonis? -Laikam.
-Paldies. -Jā, nav par ko.
Atradi tajā pagrabā ko labu?
Nē, tikai štruntus.
Es meklēju, kur varētu iemest…
Zini? Paņem. Paturi. Jā.
"Uz kakiju".
-Laikam pielikšu pie Grišama. -Kurš grib kakiju?
Esmu kaut ko aizmirsusi.
Es visu ko aizmirstu.
Māmiņas smadzenes.
Tu aizmirsīsi 20 lietas dienā, piecas atcerēsies, bet atkal aizmirsīsi.
Es reiz aizmirsu savu dēlu.
Autosēdeklītī uz mašīnas jumta.
Iegāju mājā, atcerējos tikai vakariņu laikā.
Ko?
Jā, viņam viss bija kārtībā. Visu to laiku nogulēja.
-Labi. -Jā.
Tev viss labi. Turpini tik, mīļā.
-Paldies. -Labi.
APOLLO KAGVA
GRUPAS VIEDĀS MAMMAS - ZĪDAIŅI VISUR!
VIEDĀS MAMMAS
MANS DIVUS MĒNEŠUS VECAIS MAZULIS IK STUNDU MANI NAKTĪ MODINA UN KLIEDZ.
VĪRS IR DUSMĪGS UZ MANI, JO NEDABŪ IZGULĒTIES.
VĒLU JUMS LABĀKUS LAIKUS UN IESAKU AIZKLĀT AR FOLIJU LOGUS.
Bļāviens, kas tas?
Atvainojiet.
Emma?
Ak vai, cik tumšs. Emma!
Viss ir labi.
Emma.
Tas esi tu.
Ko tu dari?
Es atradu tiešsaistē jauno māmiņu grupu.
Viedās mammas.
Viņas pateica, ka tā vislabāk var aptumšot istabu.
Labi. Man nešķita, ka jau mācām aizmigt pašam.
Kāpēc noguldīji Braianu zemē
-uz iebraucamā ceļa? -Ko?
Tu noguldīji viņu zemē uz iebraucamā ceļa.
Es mēģināju kaut ko izdarīt.
Viņš bija ķengursomā. Tāpēc noliku uz dažām sekundēm zemē.
Bet paga, kā tu to vispār zini?
Tu man atsūtīji bildi un tad izdzēsi.
Nē, es nesūtīju.
Ko tu gribi teikt?
Tu visu laiku man sūti un dzēs bildes.
Ko tu…
Mīļā, es pat nedomāju, ka telefonā tā var.
Tev viss labi?
Mīļā.
Ei, tu neapsveicinājies ar Braianu.
Lūdzu.
-Jā, brašulis. -Labi, bet tā ir pazudusi.
-Vai paskatīties? Pazudusi. Tās te nav. -Ko…
Es nezinu, mīļā.
Nu, varbūt tavs telefons salūzis. Varam salabot. Tas ir viegli.
Kas ir? Kas ir?
Viņš man iekoda.
Nē, viņam pat nav zobu.
Bet tev viss labi?
Kā es varētu zināt, ka tu noliki viņu uz iebraucamā ceļa, ja tu to nesūtīji?
Kurš to uzņēma? Kurš uzņēma to bildi?
Jo tajā bijāt jūs abi, fotografēti no ielas otras puses.
Mīļā, es nezinu.
Sveiks. Sveiks, bumbulīt. Bet tev viss labi.
Tas vienkārši ir dīvaini.
Ļoti dīvaini.
Varbūt es esmu…
Esmu tā nogurusi. Varbūt es to iztēlojos.
Viņdien es iegāju dušā ar drēbēm mugurā.
Zeķes, krekls, cepure.
Mēs esam noguruši.
-Paldies. -Jā.
Viņš guļ.
Pārlikt viņu citur?
Nē, viņam te būs labi.
Ceļu miega vīriņam.
Tik tālu vēl neesam gulējuši no viņa kopš viņa piedzimšanas.
Piesargies, ko vēlies, Emma.
Nāc šurp.
NEZINĀMS (1):
Apollo!
Apollo, skat.
-Labi, mīļā, es redzu. Tas ir… -Jā?
Ir četri. Viņam jāēd?
Nē, Apollo, paskaties. Reku tā ir. Paskaties.
-Mīļā, tur nekā nav. -Ir gan.
Nupat redzēju fotogrāfiju.
-Dod, es paņemšu viņu. -Ko? Bija fotogrāfija.
Nu re. Vienkārši pilni autiņi.
Tev viss ir labi.
Kas par sviestu?
Viss labi. Viss labi, brašuli.
-Kur tā ir? -Tev viss ir labi.
Viss ir labi.
Pēc sešiem negulētiem mēnešiem nāk mānija, murgu idejas, straujš svara zudums.
Guli, bērniņ.
Ja tu aizvērtu un spētu aizvērt tās asarainās ačeles.
Braians Kagva?
Viņš ir apburošs.
Kā viņš guļ?
Neguļ.
Kā viņš ēd?
Nu, sākumā mazulis nezīda.
Tad viņš pilnībā mainījās.
Nu viņš rij kā traks.
Tas ir lieliski.
Viņš man iekoda.
Labi, es nedomāju… Paskatīsimies.
Ne-e. Nav zobu.
Tā, Emma, par ko jūs satraucaties?
Nu, par vairākām lietām.
Nespēju īsti izskaidrot.
Bet galvenokārt es gribu pārliecināties, ka viņš ir normāls.
O jā. Viņš ir pilnīgi normāls.
Emma, kā ar jūsu noskaņojumu?
Es nezinu. Normāli.
Neuzdrīksties!
Tu mazais draņķi. Tu mazais sūda draņķi.
Vai esat domājusi sev nodarīt pāri?
Vai mazulim.
Mazais, ko darīsim?
Ko mēs darīsim? Jo tā turpināt nevaram.
Skaidrs?
Abi zinām, ka kaut kas nav kārtībā. Tad kā būs?
Ko tu iesaki?
Jo vienam no mums būs jāmainās.
Vienam no mums būs jāpadodas. Tāpēc tūlīt pasaki, kā būs.
Atsienies!
Bļāviens. Tu esi īsts nelabais, ko?
Tā man šķita. Nost no ceļa!
Tas nav mazulis!
-Tas nav mazulis! -Re, visi kliedzam.
-Velns, laimīgs? -Tas nav mazulis!
Emma. Kur tu biji?
Izvedu mazo laukā.
-Domāju, nomierināsies. -Labi.
-Nekā. Trīs, divi, viens. -Es tevi turu. Viss ir labi.
Mērglis.
-Emma! Ne… Nolādēts. -Viņš ir draņķis!
-Viņa tā nedomā, labi? -Un kā vēl.
-Viņš ir nelabais! -Nedomā. Viņa… Labi?
Hallo.
NEZINĀMS 1 JAUNA ZIŅA
Kas te smieklīgs, Emma?
Nekas.
Labi.
Zvanīja daktere Kalero.
Teica, ka biji pirmīt ar Braianu pie viņas.
Nu, viņa par tevi satraucas.
Un Braianu.
Cik mīļi.
Jā, un es arī satraucos.
Skaidrs? Domāju, tev jāaiziet pie ārsta.
Jā.
Es zinu, ka tu tā domā.
Es zinu, ka neviens man neticēs.
Tagad es to zinu.
Tāpēc…
Es aiziešu.
Labi.
Domā, mēs varam to atļauties, ja…
-Jā, būs labi. -…ja man ko izrakstīs?
Izdomāsim. Labi? Visu izdomāsim.
Paldies.
Es tevi mīlu, Apollo. Un bērniņu.
Jā, un Braianu.
Jā.
Es…
Man tikai pašai sevi atkal jāatrod.
-Tas arī viss. Tad man būs labi. -Zinu.
-Tad mums būs labi. -Ei.
Es tevi vienmēr atbalstīšu. Paskaties uz mani. Vienmēr.
Mani atsūtīja Kala.
Ceru, ka tās noderēs.
Velns, kas tur ir? Emma.
Ķēdes. Ķēdes?
Emma.
1990. gada 14. aprīlis.
Tu neatceries to dienu?
Atceros to, ko tu man esi stāstījusi.
Proti?
Negribu to spēli spēlēt.
Kas ir?
Mēs ar tevi atgriezāmies no skolas, un ugunsdzēsēju mašīnas jau bija tur.
Māja bija liesmās.
Mamma un tētis bija iesprostoti iekšā, un ugunsdzēsēji mūs aizveda uz slimnīcu.
Aizvien nesaprotu, kāpēc uz slimnīcu.
Jā, tā es tev stāstīju. Bet tagad pastāstīšu, kas notika īstenībā.
Mamma teica, ka varam neiet uz skolu un palikt mājās.
Mēs ēdām pārslas un skatījāmies TV.
Skatījāmies TV un ēdām pārslas.
Tad mājās pārnāca tētis.
Kāpēc bērni nav skolā?
Gribēju viņas tuvumā.
Es pārnācu no naktsmaiņas. Es gribu gulēt. Negribu, ka viņas trokšņo.
Man vajag viņas tuvumā!
Tu esi traka.
Mīļā, es tev sataisīšu matus.
Matus taisīja man.
Man bija gailis
Nē.
Man bija gailis
Tas gailis mani iepriecināja
Beidz sūkstīties.
To es neatceros.
Es zināju, ka visa diena ir galīgi garām.
Ei. Mostieties. Deg māja.
Mums jāiet. Nāciet! Mums jāiet.
Nāciet. Ejam, ejam.
Mēs bijām mājā?
Vai tētis mēģināja iznest arī mammu?
Mamma to māju aizdedzināja.
Nāciet. Ejam, ejam.
-Nē! -Atlaid viņu!
Nevaru jūs atstāt bārenēs.
Mums jāaiziet visiem kopā.
Un tu paskatījies uz mammu un pateici trīs vārdus.
Laid mani vaļā.
Lūdzu.
Bet viņš nomira liesmās. Vai ne?
Mūs aizveda uz slimnīcu tāpēc, ka bijām saelpojušās dūmus.
Tur mēs bijām piecas dienas, tad audžuģimenē, līdz man palika 18.
Kāpēc tu man to nepastāstīji agrāk?
Kāpēc tu pārdomāji?
Tāpēc, ka tev ir tas pats skatiens, kāds tajā rītā bija mammai.
Dažreiz es skatos uz Braianu un man nešķiet, ka viņš ir mans dēls.
Varbūt viņa acu dēļ.
Vai… es nezinu.
Jo viņš izskatās kā Braians,
bet ir sajūta, ka viņš ir kādas citas dēls.
Emma, tu esi pārgurusi.
Tev pārāk agri bija jāatgriežas darbā.
Un, kad tu biji pavisam maza,
tev atņēma māti un tēvu.
Tas mani nemaz nepārsteidz, ka tu varētu bažīties,
ka zaudēsi cilvēku, kuru tu mīli visvairāk pasaulē.
Sestā mēneša beigās
halucinācijas un panikas lēkmes kļūst arvien izteiktākas.
Cilvēks kļūst apātisks un nerunīgs.
Tas ir pēdējais slieksnis.
O, lūdzu, brašuli. Nu ēd. Ņam, ņam, ņam.
Labrīt.
Labrīt, mammu.
Tēte.
Ko? Ak dievs. Labi.
Pag, pasaki vēlreiz. Nu vēlreiz. Aiziet! Pasaki vēlreiz.
Pag, pag. Labi, labi. Nu.
Tēte.
Jā. Labi. Tu būsi slavenība internetā.
Ak dievs. Tas ir brīnišķīgi.
Tā, tas čalis novērtētājs, ar kuru run…
Es gribu, lai mazuli nokristī.
Braian. Viņa runā par tevi, Braian.
Brašulis.
Tava māte jautā kopš viņa dzimšanas. Domāju, mums beidzot tas jāizdara.
Malacis.
Viņam tā uzlabojas apetīte.
Viņš tagad ēd vairāk par mani.
Sarunāju tikšanos tuvējā baznīcā.
Holirūdas baznīcā. Tēvs Heigens. Šķiet jauks.
Kad?
Šodien, pēc stundas.
Oho.
Labi. Prieks, ka nolēmi mani tajā piedalīt.
Tev nav tur jābūt. Varu viņu aizvest pati.
Par ko tu runā?
Tu nekur ar manu dēlu viena neiesi.
Emma, kāpēc tavs telefons ir miskastē?
-Naktī atkal saņēmu ziņu. -Labi.
-Foto ar tevi un mazo koplietošanas auto. -Kā tad.
Viņš bija auto sēdeklītī.
Fotografēts bija caur logu,
it kā kāds būtu pielavījies pie mazuļa. Es ne…
Pie Braiana!
Viņu sauc Braians.
Piedod, mazais. Tā ir.
Tas bija skaļi. Tas bija skaļi.
"Dabūju viņu."
Ko?
Tā bija rakstīts ziņā.
Zem bildes, ar lielajiem burtiem. "Dabūju viņu."
Parādi man fotogrāfiju. Parādi, kur rakstīts.
-Vairs nav. Tu zini. -Parādi vienu…
-Vairs nav. -Jo nekad nav bijis.
Iesim. Pošamies.
Mēs neiesim ar tevi uz baznīcu, Emma.
Droši vien gribi izdzīt ļaunos garus, nevis kristīt.
Forumā teica, ka varam mēģināt terapiju vai baznīcu, un…
Prieks, ka tu domā, ka bariņš vecu sievu var mācīt,
kā dzīvot un audzināt mūsu bērnu.
Bet zini, kur ir problēma, Emma?
Īstenībā. Tā esi tu. Tu esi sasodītā problēma, skaidrs?
Aizej un iedzer kādu tableti vai ko.
Kur tu ej?
Tu nesaproti.
Bet sapratīsi.
Ei. Lai kas notiktu, tu nāksi man līdzi.
""Kas mani iztraucēja?" saka mājas dievs.
Tevi iztraucēja mazulis. Tevi nobiedēja mazulis.
Trokšņo kā dzērājs, kurš nevar mierīgi nosēdēt uz krēsla.
Viņš ir iztraucējis tavu miegu.
"Tūlīt pasauciet mazuli," saka mājas dievs."
Dievs, piedod man.
Tulkojusi Laura Hansone