Veste, da je najstarejša uspavanka 5000 let stara babilonska pesem?
"Detece v temni hiši, videlo si vziti sonce.
Zakaj jočeš? Zakaj tako kričiš?
Vznemirilo si hišnega boga.
Zaupajte mi svojo pot.
Povejte mi svojo zgodbo in povem vam, kdo ste."
KAKŠNE SKRIVNOSTI SO ZGORELE V TISTI HIŠI, EMMA?
PO ROMANU VICTORJA LAVALLA
Halo?
Emma.
Kaj delaš tukaj?
Že ves teden kličem in pišem.
-Pregledati vaju moram z Brianom. -Ni ga tu. Nekam moram iti.
Kaj?
Potrebuje pregled.
Kam greva?
Ne preverjam več telefona, zato nisem vedela, da prideš.
Kdaj si nehala?
Pred enim mesecem.
Emma!
Apollo ga vsako jutro pelje v park.
Ne spi veliko.
Brian?
Apollo. More ima. Vse je narobe.
Vzemi Benadryl za spanje.
Malo ga vzemi med dojenjem.
Skrbi me zate, Emma. Gledam te in skrbi me.
Prosim?
Za vas sem slišala na forumu. Sporočili so vam, da pridem.
Kdo te je poslal?
Cal.
Upam, da bo koristilo.
Kaj je notri? Emma?
Verige. Verige?
Emma.
ŠEST MESECEV PREJ
-Tu sva. -Moja mama in tvoja sestra sta prišli.
Otročiček.
Juha z rdečim fižolom, mesna štruca, pire, lazanja, samose, dve piti, volovski rep.
Hvala.
Obožujem to štručko.
Apollo pravi, da imaš težave. Z njim sem imela enake težave.
Tudi jaz nisem imela poleg mame. Kot bi imela zvezane oči.
Zvezane roke.
-Nekaj časa traja. -Ja.
Pomagala ti bom. Pokaži, kaj delaš.
-Dobro jutro. Si buden? -Čakaj.
Škoda.
-Kaj je? -Slabe prsi imaš.
-Mama. -Lillian.
Daj no. Ne bomo o tem.
V kuhinjo, mama.
Bolje je vedeti. Bolje je vedeti resnico, kot si lagati.
Mama, hvala za hrano, ampak…
PATRICE: PRODAJA NEPREMIČNINE. POJDI Z MANO.
NAHRANITI MORAŠ DRUŽINO.
Brian.
Tako mu je ime.
APOLLO: PREKMALU JE.
Brian. Brian.
-Dobro. -Posvečaš se nevidni osebi.
Si prišla vsem uničit dan?
Kaže že tako.
Ko se otrok rodi, se rodi tudi mama.
Prej je ni bilo.
Obstajala je ženska, mama pa je nekaj čisto novega.
Rada bi bila popolna mama.
Njegova popolna mama si.
Učila sem se od najboljše.
Imela sem petelina.
Razveseljeval me je.
Držala sem ga pri stari vrbi.
Ne pritožuj se.
Veš, o čem govorim.
Imela sem mačko,
ki razveseljevala me je.
Pri stari vrbi sem jo držala.
Po dveh mesecih nespečnosti
lahko človek doživi panične napade,
paranojo in fobije, ki jih ne ublaži nobena uspavanka.
Ne razumem. Kje so tipke?
-Takole. -Pridi.
To je pametni telefon.
Kako spi?
Prebral sem, da bi moral spati od šest do devet ur.
Verjel bom, ko bom spal.
Živjo.
-Hej. -Ljubi.
Kaj je?
-Lahko… -Ja.
Omejujeva čas pred zaslonom. Ni dobro zanj.
Telefon?
Premlad je.
On je premlad za to, jaz pa prestara.
Namesto tega bova vso noč igrala igrice
in se objemala.
Lepo.
Kje ga bomo krstili?
Nisva nameravala…
Če ne bo krščen, ne more biti rešen.
Pred čim?
Pred zlobnimi bitji.
Hvala, mama.
Ja, hvala, mama.
Čakaj. Zdajle.
O bog.
Hvala.
Meni se zahvaljuješ za darilo?
Ti si darilo.
Pogrešala sem te. Ne tebe. Vino.
Dobro je.
Lahko…
-Kaj? -Malo.
-Tako. -Hvala.
Kaj se dogaja s tisto oceno?
Tip je počasen kot želva.
Mu lahko zaupaš?
Najbrž
si ga vsakih pet minut zdrka
na porniče z lutkami ali kaj takega.
Spet si kot prej.
Ljudje pravijo, da boš imel otroka raje
kot vse drugo na svetu,
…kar drži.
A ko imaš to ljubljeno bitje,
se boš moral ubiti, če se mu kaj zgodi.
Tega ti ne povejo.
-Ja. -Tega ne rečejo.
Vse drži, razen tistega, da se moraš ubiti.
Nak. Če umre on, umrem jaz.
Oprosti, sam boš.
Če boš to naredila, kako boš to naredila?
Skočila bom z mostu.
Kaj? Ti?
Ja, jaz.
Ne bi ti pripisal, da bi lahko skočila z mostu.
-Zakaj? Hočem, da je hitro. -Žal…
Hočem… štrbunk.
-Veš? -Na trebuh.
Ja.
Bi…
Greva nekam?
Lepo, da sva šla ven.
Čutim, da gre na bolje.
Veš?
Lepotec.
Fotkal te bom.
Takole.
O bog. Kakršen oče, takšen sin. Čeden.
Živjo, Shoji.
-Hej, lepo te je videti. -Pozdravi.
Dobro jutro.
-Živjo. -Hej.
Hej, Imogen.
-Kako je Emma? -Vidiš?
-Doji? -Dobro, ampak utrujena. Saj veš.
Trudimo se. Saj bo. Saj bo bolje.
-Hej. -Živjo.
-Tekma v strmenju? -Nared?
-Ja. Zdaj. -Zdaj.
Hej.
-Poglej to. -Tvoj prijatelj,
-ki je zmagal v strmenju. -Poznam te.
Reci "živjo".
Nič?
Danes imaš dva meseca.
Dva.
Dva meseca. Vau.
Neki oče pravi, da ko začne s trdo hrano,
mu dajmo avokado.
Če mu bomo dali sladke stvari, kot so banane in sadje,
bo vedno hotel samo sladko.
Poskrbi, da mu danes ne bo preveč hladno.
-Veš? -Ja.
In kokosovo olje.
Ali pretoplo.
Menda pomaga pri izpuščajih.
Tako majhen je.
Potrebuje me, Apollo.
Vem. Vemo.
A rabimo tvojo službo in zavarovanje.
Osem tednov porodniške je kriminal.
Drži.
Poglej ga.
-Vem. -Popoln je.
Kako bom dihala?
Skozi usta, bučka.
Sem te bom položil.
Malo ti bom podložil.
Varen boš. Kmalu se slišiva.
Bum. Pa dajmo.
EMMA: GA ŽE POGREŠAM
Malček, si dobro?
Dobro.
Halo?
Nedavno sem rodila, ampak kul.
-To je štruca. -Imamo vse?
Hvala.
Izvoli, pol-pol.
-Dobro zgleda. -Živjo.
-Dobrodošla! -Dobrodošla doma.
Pogrešale smo te.
Hvala.
Zmešana sem.
-Ne boš več nehala jokati. -Ne.
Kava in korenčkov kolač.
Videle smo objavljene fotke, a jih hočemo več.
-Veliko mi jih je poslal. -Pokaži.
Danes ga je vzel v službo…
-O bog. -Čudovit je.
Prišla sva.
Dobro.
Pojdiva na lov za knjigami.
Niti v Faludži nisem imel toliko opreme.
Zdaj imam svojo majhno vojno.
Poglej tole.
-Ja. -Lepo.
Babica je umrla pred štirimi meseci.
Hotel sem na stranišče, pa so rekli, da ga nimajo.
Štiri sobe in brez kopalnice.
-Si misliš? -Ja.
To bi moral vedeti,
-preden se vseliš. -Ja.
-Babica je očitno oboževala knjige. -V kleti še nisem bil.
Nekaj sem pustil zate.
Stric Patrice se boji mračne kleti.
Delila si bova 60 : 40.
Poglej me v oko.
Kaj se je zgodilo v Aleksandriji, stric Patrice?
Očetu reci, naj se jebe.
Reci "posttravmatska stresna motnja".
Razumem, zakaj te je oče zapustil.
Daj no. Nizek udarec.
Oprosti.
No ja.
Skrivnostne škatle.
To obožujem.
Nikoli ne veš, kaj je notri.
Kaj je to?
Te zanima zgodba o škatli? Eno vem.
Moj oče, tvoj dedek… Ime mu je bilo Brian West.
Ime si dobil po njem.
Ko sem imel 12 let, je pred vrati pustil škatlo.
Notri so bile vstopnice za njegov in babičin prvi zmenek v kinu,
slikanica, ki mi jo je bral, in kup drugih stvari.
Vem. Kot časovna kapsula.
Kako je naslov knjigi? Ker si tako lepo vprašal…
K vodam in divjini.
Dobra je.
"Dojenček je uresničitev sanj, toda sanje so najljubši obrok vil.
Ob oknu ga gledajo spati.
Otrok je tako lep, da vile zaihtijo."
Poglejmo, kaj je še tu.
Videti je kot…
1 NOVO SPOROČILO
Živjo.
-Živjo. -Kaj iščeš?
The Imaginaries. Ja.
Kaj je to?
FOTOGALERIJA
Kam je šel?
Apollo? Kaj je?
Kaj delaš?
Daj mi ga. Živjo.
-O bog. Ja, ja, ja. -Kaj je?
Zgledalo je…
O bog. Apollo, sesa.
Kakšen dan.
Velik dečko.
Kaj je?
-Če ubiješ oponašalca. -Ja.
Prva izdaja.
Originalna naslovnica. V brezhibnem stanju. Niti praske.
Lepa najdba.
Zanjo lahko dobiva 10.000 $.
Deset? Ne. Kaj?
Harper Lee ne podpisuje knjig.
Tole pa je.
DRAGI PIP ZA OČKA NAJINIH SANJ
-Kdo je Pip? -Prijatelj iz otroštva. Plodni pisatelj.
To ime si že slišala.
Truman Capote?
Kaj?
Ja.
Mojbog.
To še ni najboljše. Poglej, kaj je napisala.
"Očka najinih sanj."
Ja.
-Lahko si kupiva stanovanje. -Ja.
Dajva jo oceniti, preden plačava polog.
Ja, ljubica.
Bog si, Apollo.
-Poglej ga. -Ponovi.
Bog si, Apollo.
Vem.
Kaj je?
Kaj je narobe?
Kaj je?
Tukaj je.
Lepo, da si prišel z otrokom.
Zgledata kot Master Blaster.
Kdo vodi Bartertown?
Master Blaster vodi Bartertown.
Z Brianom sva bolj podobna Kuatu in njegovemu bratu.
Otroka boš primerjal s Kuatom?
Marsovci ga imajo radi. Njihov George Washington je.
Ali Martin Luther King. Oprah.
Čudak si.
Vem.
Smrdljiva rita.
Takole.
Ne navadi se. Tega ne bom večno počel.
Je kaj narobe?
Ljudje očitno še niso videli previjanja otroka.
Takole. V redu je.
Sem rekel, da sem vesel, ker je s tabo?
Z Dano bi morala razmisliti o otroku.
Morda imaš prav.
Kako bom sicer spoznal radost sprehajanja s kepo toplega človeškega dreka?
Premajhen je za kengurujčka.
Tako raztegnjene noge lahko povzročijo displazijo kolkov.
A tako. Koliko so tvoji stari?
-Tvoji otroci. -Nimam otrok.
Pokliči, ko jih boš imela.
Jo "odfukava"?
Kaj?
"Odfukava."
Greš na kavo, ampak namesto posedanja in čvekanja
o vzgoji otrok,
daš vase nekaj vročega, da ti zapre gofljo.
Jaz sem za.
Lahko pridem med šesto in deveto.
Resno sem mislil.
Ja. Ne vem.
-Očitno ji ne paše. -Res ne.
-Jo je zmotil tvoj ton? -Morda.
-Hvala. -Ni za kaj.
Je bilo v kleti kaj koristnega?
Ne, samo krama.
Iščem, kam bi vrgel…
Veš kaj? Primi.
"Odfukava."
-Dal bom h Grishamu. -Kdo bi odfukavo?
Nekaj sem pozabila.
Pozabljam stvari.
Materinski možgani.
Dvajset stvari na dan boš pozabila, se jih pet spomnila in spet pozabila.
Enkrat sem pozabila sina.
V avtosedežu na strehi avta.
Stopila sem v hišo in se spomnila šele zvečer.
Kaj?
Nič mu ni bilo. Vse je prespal.
-Še dobro. -Ja.
V redu si. Kar tako naprej, ljubica.
-Hvala. -Dobro.
MODRE MAMICE
Kaj je to?
Oprostite.
Emma?
Kako temno je. Emma!
V redu je.
Emma.
Ti si.
Kaj delaš?
Na spletu sem našla skupino za mame.
Modre mamice.
To je najboljši način za zatemnitev prostora.
Prav, ampak ne učiva ga še spati samega.
Zakaj si Briana odložil
-na dovoz? -Kaj?
Na dovozu si ga dal na tla.
Nekaj sem poskušal
in privezan je bil name, zato sem ga za hip odložil.
Kako veš za to?
Poslal si mi fotko, potem pa si jo zbrisal.
Nisem.
Prosim?
Pošiljaš mi fotke, potem pa jih zbrišeš.
Kaj pa…
Ne vem, če je na telefonu to sploh mogoče.
Si v redu?
Ljubica.
Nisi pozdravila Briana.
Primi ga.
-Ja, dečko. -Ni je več.
-Lahko pogledaš? Ni je več. -Kaj…
Ne vem.
Morda je telefon pokvarjen. Lahko ga dava popraviti.
Kaj je?
-Ugriznil me je. -Saj še nima zob.
Si v redu?
Kako vem, da si ga odložil na dovoz, če mi fotke nisi poslal?
Kdo je fotografiral?
Bila sta na drugi strani ceste.
Ne vem.
Hej, malček. V redu si.
Čudno je.
Zelo čudno.
Morda…
Zelo sem utrujena. Morda si le domišljam.
Zadnjič sem oblečen stopil pod prho.
V nogavicah, srajci, s kapo.
Utrujena sva.
-Hvala. -Ja.
Spi.
Ga prestaviva?
Ne, tukaj bo v redu.
Daj prostor spančku.
Odkar se je rodil, še nismo ločeno spali.
Pazi, česa si želiš, Emma.
Pridi.
NEZNANA ŠTEVILKA (1):
Apollo!
Apollo. Apollo, poglej.
-Dobro, vidim… -Ja?
Štiri zjutraj je. Mora jesti?
Ne. Apollo, poglej. Tukaj je.
-Ničesar ni. -Je.
Fotka je bila.
-Daj mi ga. -Kaj? Fotka je bila.
Takole. Samo tvoja plenička je.
V redu si.
Kaj je to?
V redu je, dečko.
-Kje je? -V redu si.
V redu je.
Po šestih mesecih nespečnosti se pojavijo manija, blodnje, izguba teže.
Spi, otrok.
Ko bi le lahko zaprl te solzne očke.
Brian Kagwa?
Očarljiv je.
Kako spi?
Ne spi.
Kako pa jé?
Na začetku se ni hotel dojiti.
Potem pa se je čisto spremenil.
Zdaj je nenasiten.
To je super.
Ugriznil me je.
Ne bi rekla… Pogledala bom.
Ne, nima zob.
Emma, kaj vas skrbi?
Kar nekaj stvari.
Težko razložim.
Predvsem bi se rada prepričala, da je normalen.
Povsem normalen je.
Kaj pa vaše razpoloženje?
Ne vem. V redu.
Ne drzni si.
Drekač, mali. Prekleti mali drekač.
Si pomislila, da bi si kaj naredila?
Ali otroku?
Kaj bova, otrok?
Kaj bova, ker tako ne gre naprej.
V redu?
Oba veva, da je nekaj narobe. Kaj bova?
Kaj predlagaš? Eden od naju bo moral nekaj spremeniti.
Eden bo moral odnehati. Takoj povej, kaj bova?
Odjebi.
Pizda, pravi hudič si, kajne?
Se mi je zdelo. Umakni se.
Ni otrok!
-Ni otrok! -Zdaj vsi kričimo.
-Si zdaj srečen? -Ni otrok!
Emma. Kam si šla?
Na sprehod sva šla,
-da bi se pomiril. -V redu.
-Pa se ni. Tri, dve, ena. -V redu.
Pizdun.
-Emma! Prekleto. -Drekač je!
-Ne misli tega. -O, pa mislim.
-Hudič je! -Ne misli tega. Je v redu?
Halo?
NEZNANA ŠTEVILKA 1 NOVO SPOROČILO
Kaj je smešno?
Nič.
V redu.
Klicala je dr. Calerova.
Z Brianom sta prišla k njej.
Skrbi jo zate.
In za Briana.
Lepo.
Tudi mene skrbi.
Ja? Morala bi k zdravniku.
Ja.
Vem, da to misliš.
Vem, da mi ne bo nihče verjel.
To zdaj vem.
Zato…
Šla bom.
Prav.
Si bova lahko privoščila, če…
-Ja. -…če mi bodo kaj predpisali?
Bova že.
Hvala.
Ljubim te, Apollo. Tudi otroka imam rada.
Ja, Briana.
Ja.
Jaz…
Spet se moram najti.
-Samo to. Potem bom v redu. -Vem.
-Potem bomo v redu. -Hej.
Vedno te bom podpiral. Poglej me. Vedno.
Cal me pošilja.
Upam, da bo koristno.
Kaj je notri? Emma?
Verige. Verige?
Emma.
14. april 1990.
Se ne spomniš tega dne?
Kar si mi povedala.
Kaj pa?
Nočem se iti te igrice.
Kaj je?
Prišli sva iz šole, gasilci pa so bili že tam.
Hiša je gorela.
Mama in oče sta bila notri, naju pa so odpeljali v bolnišnico.
Še vedno ne vem, zakaj.
To sem ti povedala.
Povedala ti bom, kaj je bilo v resnici.
Mama je rekla, da nama ni treba v šolo.
Jedli sva kosmiče in gledali televizijo.
Gledali televizijo in jedli.
Potem je prišel oče.
Zakaj nista v šoli?
Hočem ju blizu.
Z nočne sem in moram spati. Nočem, da zganjata hrup.
Potrebujem ju blizu!
Zmešana si.
Spletla ti bom lase.
Meni jih je pletla.
Imela sem petelina.
Ne.
Imela sem petelina.
Razveseljeval me je.
Ne pritožuj se.
Tega se ne spomnim.
Tisti dan je bilo vse narobe.
Hej, zbudita se. Hiša gori.
Moramo iti. Pridita!
Gremo, gremo.
Sva bili v hiši?
Je oče hotel nositi tudi mamo?
Mama je podtaknila požar.
Gremo, gremo.
-Ne! -Hej, pusti jo!
Nočem, da sta siroti.
Skupaj umrimo.
Pogledala si jo in rekla tri besede.
Pusti me.
Prosim.
Oče je v požaru umrl, kajne?
V bolnišnici so naju zdravili zaradi vdihavanja dima.
Tam sva bili pet dni in do mojega 18. leta pri rejnikih.
Zakaj mi tega nisi povedala?
Zakaj si si premislila?
Ker imaš enak pogled, kot ga je takrat imela mama.
Včasih se mi zdi, da Brian ni moj sin.
Morda zaradi njegovih oči.
Ali… Ne vem.
Videti je kot Brian,
a kot bi bil sin nekoga drugega.
Emma, izčrpana si.
Prehitro si se vrnila v službo.
Ko si bila otrok,
si ostala brez mame in očeta.
Ne preseneča me, da te skrbi,
da boš izgubila, kar imaš najraje na svetu.
Po pol leta
so halucinacije in panični napadi izrazitejši.
Oseba postane neodzivna ali nema.
To je zadnji korak.
Tako, dečko. Dobro, dobro.
Dobro jutro.
'Jutro, mami.
Očka.
Kaj? Mojbog. Dobro.
Ponovi. Še enkrat povej.
Čakaj. Dobro, dobro.
Očka.
To. Na spletu boš slaven.
O bog. Fantastično.
Tista ocena. Govoril sem…
Otroka bi rada krstila.
Brian. O tebi govori, Brian.
Velik fant.
Tvoja mama si to želi že od njegovega rojstva. Naredimo to.
Priden.
Neverjeten apetit ima.
Poje že več od mene.
Dogovorila sem se v bližnji cerkvi.
Holyrood. Oče Hagen. Prijazen je.
Kdaj?
Danes. Čez eno uro.
Vau.
Prav. Lepo, da si me vključila.
Ni ti treba iti. Sama ga lahko peljem.
Kaj pa govoriš? Z mojim sinom ne greš nikamor sama.
Emma, zakaj je tvoj telefon v smeteh?
-Spet sem dobila sporočilo. -Dobro.
-Fotka tebe in otroka… -Ja.
…v najetem avtu.
Sedel je na sedežu.
Fotka je bila posneta skozi okno,
kot bi se kdo prikradel k otroku…
K Brianu!
Brian je.
Oprosti. Saj vem.
Glasen sem bil.
"Imam ga."
Kaj?
To je bilo sporočilo.
Pod fotko, s tiskanimi črkami. "Imam ga."
Pokaži mi fotko in kaj piše.
-Ni je več. To veš. -Pokaži en esemes…
-Ni jih. -Ker se ni zgodilo.
Pojdimo.
S tabo ne greva v cerkev.
Raje bi izganjala hudiča, kot pa ga krstila.
Na forumu predlagajo terapijo ali cerkev…
Kup starih bab nama bo govorilo, kako naj živimo in vzgajamo otroka.
Veš, v čem je problem?
Veš, kaj je problem? Ti. Ti si prekleti problem.
Pojdi vzet še kakšno tableto.
Kam greš?
Ne razumeš.
Vendar boš.
Ne glede na vse, greš z mano.
"Kdo me je vznemiril?" vpraša hišni bog.
Dojenček te je vznemiril. Dojenček te je prestrašil.
Hrupen je kot pijanec, ki ne more mirno sedeti na svojem stolčku.
Zmotil je tvoj spanec.
"Pokliči dojenčka," reče hišni bog.
Bog, odpusti mi.
Prevedla Lidija P. Černi