Den som ikke blir opplært av moren...
...blir opplært med verden.
Hei.
- Jeg så en gammel dame ved fossen. - Fossen?
Ja.
Du må aldri gå tilbake til lagunen.
Hva?
Den er hjemsøkt.
Fryktelig hjemsøkt.
Kvinnen som vasker tøy, er en heks.
En heks...
Samme hva du gjør...
Du må ikke dra tilbake dit.
Og aldri... aldri... la den kvinnen røre deg!
Det er mytisk, det kvinner er i stand til.
Et for skremmende mysterium. For mange lag og for komplisert.
Mektige beist...
De kan ikke skjønne det kvinner gjør,
så de prøver å ta makten deres, slukke deres unike lys.
Har alltid gjort det, vil alltid gjøre det.
Redde for magien inni dem.
Kan du ikke se den? Se nøyere etter.
Se nøyere etter. Se nøyere etter.
Du ba ikke treet om tillatelse.
Unnskyld.
Får jeg lov?
Ok.
Ok. Jeg skal tisse.
Ok.
Hun så inn i kameralinsen som en jævla trollkvinne, Apollo.
BADES I MØRKET, GJEMMES MED LIST. SOM HJEMME I SKOGEN, FORTAPT I VILLMARKEN.
BASERT PÅ ROMANEN AV VICTOR LAVALLE
Bades i mørket, gjemmes med list.
Som hjemme i skogen, fortapt for alltid i villmarken.
Apollo?
God morgen, Pearl.
Pearl Walker.
Vokste opp på kysten i Maine, havnet i trøbbel for stadig nasking.
Drikker mye. Ettbarnsmor.
Husker du navnet på skolemaskoten? Hvis ikke kan jeg gjerne fortelle deg...
Jeg skulle dynke deg i bensin i går kveld og tenne på deg.
Så stoppet jeg meg selv og tenkte: "Nei. Gretta vil ønske å gjøre det."
- Så jeg sendte en båt for å hente henne. - Og hva med datteren min?
Hun du drepte?
- Vent. - Dere møtes ikke selv i det hinsidige!
- Vent litt. - Trollkvinne. Magiker.
- Hvert ord du sier, er løgn. - Du sa at han drepte datteren sin.
Det er feil. Han dro hit for å få tak i dem.
- Ikke sant, William? - Hun lyver, din tosk.
Hun forhekser deg. Det er det hekser gjør.
Jeg skal gi deg én siste sjanse.
Hvorfor?
Vil du ikke ha den?
Hvordan vet jeg at du ikke bare skyter meg i hodet?
Du vet ikke det, men hva kan du gjøre med det?
Emma fortalte meg om deg, Apollo.
Hun sa at du ville komme, og jeg sa at bare en gud kunne finne oss på øya.
Og her er du, akkurat som hun sa.
Hun nevnte ikke at du kom til å ta med deg noen.
Jeg skal gi deg en andre sjanse. Du får ikke en tredje. Kom igjen.
Ikke glem meg, Apollo.
Ikke glem meg, bror!
- Pass hodet. - Fy søren.
Det er som om den fyren ikke er den samme personen jeg møtte. Han var bare snill.
Hva faen er det som foregår?
Skal du drepe meg? For jeg bryr meg virkelig ikke.
Men før jeg dør, vil jeg vite hva som skjedde med Emma.
Det vil bli klargjort, men uten hastverk for å unngå misforståelser.
- Er hun her? - Nei.
Kan du hente henne også med en båt?
Ingen båt kan hente tilbake Emma fra der hun er.
Ingen båt, ingen bil, intet fly, intet tog.
Hva betyr det?
Hun er der ute, Apollo.
Men det er ting som må bli forstått før du også går ut dit.
Alt dette renkespill-tøvet. Hvor er hun?
Det føles ikke slik jeg forventet.
Jeg... trodde ikke det ville gjøre så vondt.
Du vet, bare en dyp avgrunn av sorg.
Og...
Jeg vet at det er meningen at jeg skal elske deg betingelsesløst...
...men jeg føler panikk...
...og det kveler kjærligheten.
Jeg prøver å fortelle deg, barn...
...at jeg skulle ønske jeg var en bedre mor for deg.
Jeg er redd på våre vegne.
Hva skjer hvis vi ikke klarer oss?
- Tidenes beste kveld. - Den beste.
Yo!
Unnskyld, babe.
Yo! Ok, tid for buketten. Kom hit.
Ok. Jeg er ute etter skikkelig konkurranse her.
Jeg vil ha konkurranse på OL-nivå.
Du greier det, søster.
Ok. Hvis du fanger den, vil jeg elske deg høyest.
- Klare? - Ja! Kom igjen!
Ok. Da gjør vi det.
Jeg elsker deg, New York City!
Noen fikk den.
Om bare du kjente meg på den tiden.
Om bare du kjente en annerledes mamma.
Om bare hun var her.
DE VISE MØDRENE
MITT FØRSTE INNLEGG. HÅPER IKKE DETTE LÅTER SINNSSYKT,
MEN HAR NOEN FØLT AT DET IKKE ER DERES EGET BARN?
AT BARNET KAN HA BLITT BYTTET UT PÅ SYKEHUSET-- ELLER SENERE?
JEG FØLER MEG SPRØ NÅR JEG SIER DET, MEN-- JEG TROR IKKE DET ER MITT BARN.
CAL ØNSKER Å SENDE DEG EN MELDING
MOTTAR DU MELDINGER SOM FORSVINNER?
JA
SÅ TRIST Å HØRE.
JEG KAN HJELPE DEG.
MEN BARE HVIS DU VIRKELIG ER MODIG NOK TIL Å BLI HJULPET.
Hva?
UKJENT: IKKE HØR PÅ HEKSER. HAHAHAHAH!
Faen ta deg.
Faen!
Emma?
Det går bra.
Er alt i orden...
Vi skal ikke drepe deg, Apollo. Med mindre du tvinger oss.
Det er en lettelse, men også ikke en lettelse i det hele tatt.
- Denne er til deg. - Det er ikke mulig.
Emma og jeg satt ofte oppe om natten og snakket.
Emma Valentine er i live og har det bra på en tilfeldig øy.
Hun har det ikke så bra. Men i live.
Hun snakket med meg om faren din, om denne boka, hvor mye den betyr for deg.
Røper mine innerste hemmeligheter til en vilt fremmed. Høres riktig ut.
Det er interessant at du syns denne historien er så fengslende.
- Hvorfor det? - På grunn av hvor du har havnet.
På Østrogenøya i New York City?
Unnskyld.
Jeg nekter å la deg manipulere meg.
Jeg nekter å føle at jeg er gal. Ok?
Du skal ikke få meg til å tro at jeg er gal.
JEG ER KLAR
Jeg vil det ikke. Jeg vil ikke det.
Baby, jeg vil virkelig...
Gud.
Hjelp meg.
Jeg elsker barnet mitt mer enn du noensinne kan vite.
Jeg kan gi opp alt for ham. Jeg kan gi opp livet mitt for ham.
Min ektemanns liv...
...og ditt.
Jeg er lei for det. Jeg er det.
Du var i New York da du gikk om bord i båten.
Og en stund var dere på East River og passerte Rikers Island.
Kanskje dere kjørte under Throgs Neck Bridge.
Men da dere nærmet dere øya vår, krysset dere over til et annet farvann.
Dere strandet båten på en annen kyst.
Har noen sagt at du taler i gåter?
Det sies at amasonene bodde på øya Themiskyra,
og at yolnguene hadde en øy for de døde.
Det var magiske steder hvor reglene ikke er de samme.
Og du har krysset over til et slikt sted.
Men dette er North Brother Island. Det er et sted. Det er på kartene.
Det var North Brother Island til vi omskapte øya.
En skolebygning?
Ja. Og et bibliotek. Vi er stolte av det.
Jøss, veldig kult.
Er du sulten?
Ja.
Jeg pleide å dagdrømme om at Brian endelig skulle begynne på skolen.
Jeg skulle være den gale faren som spionerer på ham og gjør alle nervøse.
De vil ringe politiet fordi en fremmed fyr stirrer på barna gjennom vinduet.
Vi spionerer på barn hele tiden nå. Ingen ringer politiet.
Sosiale medier. Giftig felle.
Folk gir gledelig fra seg de mest private øyeblikkene så hele verden kan se dem.
Ja. Og lar døren stå åpen for nattens skapninger.
Vi spiser her.
Hvorfor valgte du dette?
Emma?
Unnskyld?
Hvorfor valgte du dette?
Hvor skal vi døpe ham?
Vi skulle ikke...
Blir han ikke født av vann og ånd, kan han ikke reddes.
Reddet fra?
Verdens mørke vesener.
- Og tror du på det? - Jeg vet ikke hva jeg tror på,
men jeg vet at jeg ønsker å prøve alt
for å sørge for at reisen blir lettere.
Du sa at du beskriver deg selv som åndelig, men ikke religiøs?
- Stemmer. - Ja. Og ektemannen din?
Ateist.
Og hva syns ektemannen din om tanken på at sønnen deres skal døpes?
Han har ikke våknet ennå.
Greit. Vel, en vakker seremoni kan vekke sjelen så man hører Guds kall.
Jeg husker øyeblikket da jeg hørte Guds stemme.
Har du en ledig tid umiddelbart?
Jeg vil bare få det unnagjort så fort som mulig.
Ok, akkurat. Ja. Greit.
La oss ta en titt på kalenderen.
God morgen, damer.
Hei. Hvor lenge var Emma her?
Hun kom og gikk i et par måneder.
Hun dro tilbake til New York en gang i uka.
Hun så hvor tomt biblioteket vårt var, og hun fylte det.
For henne var det ikke verdt å leve uten bøker.
Det er ikke det.
Hun kunne ikke slutte å være bibliotekar. Til deg. Vent litt.
Godt på en kald morgen.
Vær så god.
Sånn. Hvordan var det?
Du hadde blitt en flott far.
Vet du det?
Hvordan dro hun frem og tilbake?
Vi har vår egen marine.
Det er en overdrivelse.
Vi har en tråler og en kano for én person med en padleåre.
Vent litt. Nei, hun kunne ikke padle.
Hun datt uti noen ganger.
Men hun gir aldri opp. Kona di har litt av en viljestyrke.
Ja, det vet jeg.
Så har alle disse kvinnene...
...gjort det Emma gjorde?
Ja. Alle oss.
- Hva med barna jeg så ute tidligere? - Noen av dem har mer enn ett barn.
Når de løper til meg, tar de med de andre barna.
Kvinner kommer hit sørgende og forvirret,
og jeg tilbyr dem et sted hvor de vil bli trodd.
Vet du hvor få kvinner som får den enkle gaven?
Det gjør underverker.
Skjønner du hvor enormt sterk hun er, Apollo?
Hva det krevde?
Før ble råd gitt fra kvinne til kvinne.
Hentet opp fra kunnskapsbrønnen hennes. Hvordan vi gjør denne vanskelige tingen.
Jeg strekker meg tilbake til moren min, og hun holder hånden min.
Og hun strekker seg tilbake til moren sin.
En uavbrutt informasjonskjede.
Tilbake og tilbake og tilbake.
"Et barn er en drøm på et fat. Og drømmer er feenes yndlingsmat."
"I vinduet ser de på at barnet sover.
Det er så vakkert at de feller tårer.
Vi vil ha det, vi trenger det. En sjanse vi ikke mister.
Et dunk på låsen, og vinduet rister."
- Denne boka er helt jævlig. - Den er bra.
"Mor og far sover i senga si. Klare for graven, som de døde hviler de.
Feene verner godt om sin gjest. De gir den ikke tilbake.
- De elsker den mest." - "Elsker den mest."
Jeg vet ikke hvorfor faren din leste denne boka for deg da du var liten.
Jeg vet ikke.
Men den forteller sannheten.
Emma fikk deg til å komme hit, Apollo. Til sannheten, hvis du våget å se den.
Du og hun har endt opp i et stygt eventyr.
Det nytter ikke å lukke øynene eller late som ingenting.
Du krysset vannet og kan ikke dra tilbake.
William hadde rett i at vi er hekser.
Jeg skal si noe annet han hadde rett i. Mannen i det buret omgås monstre.
"Har ham."
Det sto det i meldingen. Under bildet av ham, med store bokstaver.
- "Har ham." - Vis meg det.
- Vis meg hvor det står det. - De er borte. Du vet allerede...
- Det skjedde aldri. - Vi gjør oss klare.
Vi drar ikke til kirken med deg, Emma. Du vil nok gi ham en eksorsisme.
På forumet sa de at vi kan prøve terapi eller kirken...
Du tror noen gamle damer kan fortelle oss hvordan vi skal oppdra barnet vårt.
Men vet du hva som er problemet, Emma? Det er deg. Du er det jævla problemet.
Ta en pille til eller noe sånt.
Du ser det ikke, men det vil du.
Jeg trodde henne ikke. Jeg trodde hun var syk.
Og nå?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke, men jeg ønsker det.
Jeg ønsker det.
- Jeg har den. - Hit.
Det går bra med deg.
Ja.
Det var det kona mi pleide å si når jeg hadde mareritt.
Jøye meg.
Sparkesykler kan være vanskelige. Hei. Går det bra med deg?
Her. Trenger du hjelp?
- Jeg heter Apollo. - Dette er Gayl.
Hei. Skal jeg hjelpe deg med å finne et plaster eller...
- De møter aldri menn her. - Nei.
- Ikke nå igjen. - Vær så god.
Hei. Går det bra?
Sånn. Jøss. Du er tøff.
Hun er tøff.
- Du har visst fått en venn. - Ja. Ok.
Vet ikke hvor vi skal, men...
- Jeg må snakke med deg om Gretta. - Hvorfor det?
Du vet det med at William drepte datteren sin?
- Han gjorde det. - Ja, vel...
Vennen, kan du ikke gå inn og finne en bok?
Ok. Vel, alle disse kvinnene gjorde noe lignende. Så...
Nei. Nei, ikke lignende. Det er galt.
Greit. Jeg vil bare høre det fra henne, ok?
Så du vil det? Man gir en mann frokost, og så forteller han deg
- alt han vil ha? - Ok. Det var en anmodning.
Ok, Cal? Vær så snill.
Ok. Vi reiser ikke på elven om dagen, men Gretta kommer i kveld.
Dukketeateret er etter middagen. Vil hun snakke med deg, er det tiden.
Takk.
Hei. Hva leser du?
Ser ut som en god bok. Kan jeg få lese med deg?
Ok. Greit.
"Vi vil ha det, vi trenger det. En sjanse vi ikke mister.
Et dunk på låsen, og vinduet rister.
Mor og far sover i senga si. Klare for graven, som de døde hviler de.
Den unge er borte, de får aldri vite om dens bortfall.
Erstattet av en ting uten liv, hard og kald."
"Nå til moroa. I skogen er det fest, og i mørket forbi hestene
skaper gjestene blest.
Musikken spiller, de danser vilkårlig.
Et barn i deres armer vil aldri bli dårlig."
Jeg hadde en hane Hanen fikk meg til å le
Jeg holdt min hane ved mitt gamle epletre
Hvorfor ler du? Du minner meg om kona mi.
Kona mi.
Går det bra?
Vær så god.
Jeg hadde en hane Hanen fikk meg til å le
Jeg satte min hane under mitt epletre
Hva?
Unnskyld, jeg bare...
Jeg innså ikke at mannen min var en så elendig sanger.
Hva?
Ok. Jeg kan synge igjen.
- Jeg hadde en... - Nei.
Du synger så stygt.
- Men jeg elsker deg. Bare ikke syng igjen. - Det er ikke sånn det funker.
Alle sammen, kom og se dukketeateret. Tiden er inne.
Kom, barn. Finn en god plass.
Kom! Dukketeater. Rocco. Joey. Zachary. Ivy.
Kom igjen. Første rad fylles raskt.
- Dukketeater. - Kom igjen, alle sammen.
Gretta.
- Hvordan går det med Grace? - Hun er sammen med foreldrene mine.
- Er William her? - Ja.
Dukket han opp helt uten videre?
Han kom med meg.
- Er du med ham? - Nei...
Jeg er Emmas...
Jeg er Emmas ektemann.
Det går bra.
Jeg er Emmas.
Jeg tenker stadig at jeg blir kvitt ham, men han finner stadig veien tilbake.
- Jeg vet det. - Han gir ikke opp. Han mener vi er hans.
- Har han... Har han... - Drept datteren min?
- Han sa... - Ja, vennligst fortell meg hva han sa.
Jeg kom helt hit så du kunne forklare synspunktet hans.
Ok.
Han fikk tak i min nye adresse. Han sendte meg en bok.
- Bok? - Drep ikke en sangfugl. Han ødela den.
- Hva? - Skrev det samme på hver eneste side.
Han tømte midlene mine.
- Alt jeg hadde på kontoen. - Vent. Hvor mye...
Hva tok han?
Sytti tusen.
- Hva? - Jævelen stjal 70 000 dollar fra meg.
Hva skrev han?
Navnet hennes.
Agnes! Agnes!
Agnes. På hver eneste side.
William! Hei.
William! William, kom og snakk med meg nå!
- Ikke navnet mitt, så slutt å bruke det. - Det er det. Jeg har snakket med kona di.
Blir familien min hel igjen?
Hun sa: "William stjal 70 000 fra meg." Hun sa at du ødela boka.
Jeg visste heller ikke mitt virkelige navn. Visste ikke hvem jeg var.
Hva?
Så fant jeg et sted hvor jeg hørte hjemme. Jeg fant folk som forsto meg.
Jeg hadde aldri kunnet snakke slik med noen før.
Og da jeg fant folket mitt, tok jeg av meg William Wheelers ansikt.
Og jeg fant mitt virkelige ansikt under.
Og da vennene mine så min ekte identitet...
...ga de meg mitt sanne navn.
Faktisk, Apollo, kjenner du det alt.
Hvordan kjenner jeg det?
Middagen i kveld:
Et måltid inspirert av Brian.
Kokte grønnsaker.
Kinder Garten!
Tekst: Espen Stokka