Последица. По... следица. Съществително.
Определение - резултатът от значимо, неприятно събитие.
НЕПОЗНАТ 1 НОВО СЪОБЩЕНИЕ
"Казаха ти да изхвърлиш телефона.
Ще можеш ли? Само аз знам какво се случи в действителност.
Привечер го къпят, прикриват го с лъжа.
Намира дом в гората, изгубено навеки в пустошта.
Привечер го къпят, прикриват го с лъжа.
Намира дом в гората, изгубено навеки в пустошта."
Последно повикване за пътниците
на "Ню Йорк Сити Фери" на кей 16. Моля, насочете се към изхода.
Последно повикване за пътниците на "Ню Йорк Сити Фери"...
Ема? Ема.
Ела.
Ще успеем.
Време е. Чакат те.
Това е единственият ти шанс да разбереш дали това е истина, или...
Или съм като майка си?
Не се съмнявай в мен. Ела с мен. Ела и виж.
Знаеш какво каза тя - трябва да отидеш сама.
- Моля те, Ким, ела с мен! - Чуй ме.
Трябва да те пусна, за да си те върна.
Моля те, Ким. Моля те!
Няма да им дам да те затворят.
Обичам те!
КАЛ: САМО АКО СИ ДОСТАТЪЧНО СМЕЛА ЕМА: ГОТОВА СЪМ
ПО РОМАНА НА ВИКТОР ЛАВАЛ
- Добре дошла. - Какво стана със сина ми?
- Ела с мен. - Не ме пипай.
Къде е той?
Какво видя, щом направи онова, което поисках от теб?
- Знаеш какво видях. - И тогава най-сетне разбра.
Не си луда. От самото начало си била права.
Каква полза от това, ако пак не знам къде е детето ми?
Преставаш да се измъчваш. Отърсваш се от илюзията, че е тук.
Тук е. Усещам го.
Само трябва да ми кажеш къде е.
- Децата са ни най-скъпото. - Майната ти!
Каза ми, че ако се отърва от онази твар,
всичко ще ми се изясни и ще получа втори шанс.
Шанс да си върнеш живота. Всяка жена тук се е чувствала като теб.
- Всички ти съчувстваме. - Връщам се.
Моля те да не излагаш на риск жените и децата на острова,
като разкажеш на някого за нас.
Молиш ме или ми заповядваш?
И двете.
Накарай хората си веднага да ме върнат в града.
Няма да стане. Ако се върнеш в това състояние...
Пусни ме!
Принудете я да си почине.
Пуснете ме!
Ще те намеря. Ще те намеря.
Копелета долни! Шибани копелета!
Не смейте да ме докосвате...
С това ще се почувстваш по-добре.
"Привечер го къпят, прикриват го с лъжа.
Намира дом в гората, изгубено навеки в пустошта."
"Привечер го къпят."
ПРИВЕЧЕР ГО КЪПЯТ ПРИКРИВАТ ГО С ЛЪЖА
НАМИРА ДОМ В ГОРАТА ИЗГУБЕНО НАВЕКИ В ПУСТОШТА
Когато някой загуби брачния си партньор,
става вдовица или вдовец.
Ако загубиш родителите си, ставаш сирак.
Но май в английския няма дума за родител, загубил дете.
- Де да имахме речник в библиотеката. - От колко време ме държиш така?
- Дълго не беше спала. - От колко време?
Малко.
- Губя ценно време. - Никой не знае къде ги отвеждат.
Вие и вашите малки тайни!
Никоя от жените тук не е откривала детето си.
А повярвай ми, търсили са, докато костите им станат крехки и...
сърцата им най-накрая не издържат.
Не сме открили нито едно, включително и моето.
- Брайън е по-различен. - Само така си мислиш.
- Ако съпругът ми е жив, ще ме намери. - Само някой бог би могъл да ни открие.
Добре тогава.
Искам да знам откъде е това.
Каза, че имате библиотека?
- Тя е меко казано скромна. - Има ли книги за растения?
Ще продължиш ли да буйстваш?
Не.
Хайде тогава, ела.
- Скромна? - Първо належащите нужди.
- Мога да ви намеря книги. - Благодаря ти.
Но предпочитам да останеш тук и да се опознаем.
Само докато спечелиш доверието ни.
Просто опознай някои от жените.
Поразходи се, подишай чист въздух. Изучавай...
Ема, първият етап на скръбта е отричането. Нормално е.
Кал, говориш като на научна лекция
и това е не само твърде снизходително, но и ужасно дразнещо.
Къде е лодката?
Кучка.
Чуйте всички -
в гората се устройва веселба.
В тъмното отвъд конете гостите са с елегантни облекла.
Музика звучи, танцьори се въртят, Луната грее.
Но на детето в техните ръце няма да му прилошее
или да остарее, да изнемощее, да се почувства необичано дори.
Не и докато на небето блещукат ярките звезди.
И гушват плътно феите това дете.
Обичат го най-много. Не ще го върнат те.
Много лодки...
- Добре, ще я взема. - Как ти се струва?
Слон.
Да.
- Твое ли е? - Още една лъжичка.
Съжалявам.
Твои ли са децата?
Да.
Средната им сестра се казваше...
Рейчъл.
Къде държат лодката?
- Не знам. - Лъжеш!
Няма нищо.
Намира се в гараж в югоизточния край на острова.
Късмет.
Остави я. Някога и ти бе като нея.
Няма да успее.
Поне ще е опитала.
Аз съм бог Аполон.
Момче е.
Да го кръстим Брайън?
"Първо идва любовта."
БИБЛИОТЕКА НА ФОРТ ВАШИНГТОН
"Към водите и дивата пустош". Ето те.
Парамедиците са открили детето безжизнено и са констатирали смъртта му.
Изчезналата Ема Валънтайн все още е в неизвестност.
Вероятно е мъртва, открита е нейна кръв.
Бащата, Аполо Кагуа, бе откаран в спешното,
след като бе намерен с тежки наранявания.
Само бог би могъл.
Проучват се записи от камери
от околността и как смущаващите снимки от местопроизшествието са пуснати онлайн.
Я виж ти.
Все пак се върна.
Докато не разбера посоката, няма къде да отида.
А вие сте единствените на света, преживели същото.
Пък и ви обещах книги.
Да.
- Много ти благодаря. - Живот без книги не е живот.
Не споря по въпроса.
"Коя си ти?", рече Гъсеницата.
Това съвсем не подканваше към разговор.
Алиса отговори доста свенливо: "Не зная сега, госпожо.
Зная само коя бях, когато станах тая сутрин,
но струва ми се, че оттогава съм се изменила вече няколко пъти..."
"Какво искаш да кажеш?", рече строго Гъсеницата.
Гъсеницата и Алиса се гледаха доста дълго, без да си продумат.
Най-после Гъсеницата извади наргилето от устата си."
Знаете ли какво е "наргиле"?
Пак ли?
Така не се чете. Затвори очи.
Бау!
Благодаря за книгите.
Може ли един въпрос?
- Ще почетеш ли на брат си? - Заведи сестра си в голямото легло.
Добре. Да вървим.
А ти...
Да си намирала нещо при бебето,
докато още беше с теб?
Намирала ли си нещо в люлката?
Да съм намирала нещо?
Знам, въпросът е странен, но не си ли намирала някакво парче...
от дърво, растение, нещо такова?
Да, беше странно.
Непрекъснато намирах... почва... пръст...
а после...
лист.
Един лист... накрая.
Пазиш ли го?
Не. Беше просто лист.
Да. Да.
Мога да го нарисувам.
Благодаря ти, дърво.
Норвежкият клен. Инвазивен вид.
Агресивните корени оплитат дори дървото майка и то се самозадушава.
Създава балдахин от плътна сянка
и предотвратява израстването на други издънки и диви цветя.
Това дърво е подло.
Ще те намеря.
Трябва ми интернет.
Няма комуникационен източник, за да не води до острова.
Как ми пусна съобщение?
Ходим с лодката до о-в Саут Брадър и ползваме еднократни телефони.
- Значи пак ще взема лодката. - Опасно е.
Ще отида, та дори да трябва да те убия, за да взема лодката.
Ще донеса още книги.
Добре, но нека ти покажа по-добър маршрут през града.
И Ема, ако те арестуват, се оправяй сама.
Не можем да ти помогнем. И да не си продумала за този остров.
Ема Валънтайн.
Добре дошла! Аз съм Уийлс.
Ние сме "къртиците", които ти изкара забавна история,
за да пръснеш хилядарка за суши в "Шуко".
Аз... не знам какво да кажа.
Да не знаят за нас, ни устройва.
Търся сина си.
Ела. Утрото не чака.
- Горещо е тук долу. - По тръбите върви пара. Сто градуса!
Идеално за приготвяне на хубава пържола алангле.
Качвай се на Джини.
Сложи си колана!
ТОЧНО КЪДЕТО ТРЯБВА СИ
Какво е това?
Тук долу имаме генийчета с всякакви професии.
Успяха да пренасочат електричеството и стана истински дом.
Това е прасе.
Казва се Хенри. Добре дошла в общността на Гранд Сентръл.
Да, точно под нея си.
- От колко време сте тук? - Винаги сме били тук, миличка.
Докато има горе, ще има и долу. Над земята и под земята.
Тук има всякакви - черни, бели, азиатци, латиноси,
стари, млади, дрогирани, отказали дрогата,
хетеросексуални, гей, транс, ЛГБТК+, какви ли не.
Нещо като град в града,
но тези тунели не са разделени по раса, класа или пол
и това ни прави по-добри от тях. Ние сме дъното на дъното,
но от тук по-високо няма - във всеки смисъл на думата.
Който не спазва правилата, излита.
НЕ КРАДИ - НЕ ВИКАЙ
СПОДЕЛЯЙ ВСИЧКО НЕ УМИРАЙ В ТУНЕЛА
За да живееш тук, аз трябва да те поканя.
Да вървим.
Хората по улиците на Ню Йорк са повече, отколкото след Голямата депресия.
Коловоз 61. Знаеш ли за него? Не знаеш! Защото е тайна.
Обичам историята. Този коловоз е създаден за Рузвелт.
Той стига до специална платформа с асансьор,
която го отвеждала направо в гаража на "Уолдорф Астория",
защото бил в инвалидна количка.
Виж тази мотриса. Красива е, нали?
Возила е хора по Бродуей.
После дошли колите и петролът и станала излишна. Срамота!
Но сега е мой дом - без данъци и сметки. Нямам време да те поканя на чай
и да те почерпя с познанията си по история.
АКО ВЯРВАШ В НЕЩА, КОИТО НЕ РАЗБИРАШ, ЩЕ СТРАДАШ
Това е общността под Кълъмбъс Съркъл.
- Донесох ти вода! - Ще я взема на връщане.
- Вода ли? - Три изкуствени водопада в Сентръл Парк
ползват градските водопроводи.
Чиста питейна вода за всички несретници тук.
Нощем тези хора се качват горе и я събират за нас,
а после им плащаме с всичко, което сме намерили.
Порно списания, цигари, бонбони.
Обожавам "Скитълс".
От другата страна има релси с ток. Стъпвай внимателно.
Залепи се за стената!
Забравих за този влак.
Закачил съм цялото разписание,
но добавиха късен влак и още не съм го вписал.
Ще е трагично, ако те сплеска, преди да намериш...
- Как му беше името? - Брайън. Синът ми се казва Брайън.
Сигурно много ти липсва.
Понякога си представям, че майка ми не е спирала да ме търси.
Тъжно.
Ето я 181-а. Тук слизаш.
Така. Дръж се непринудено.
После те чакам зад тази врата.
Благодаря, че ми помагаш.
Ти си лесна. Помагам на хората да вършат щуротии,
- но не и безплатно. Искам нещо в замяна. - Нямам пари или...
"Пътешествията на Педро де Сиеса де Леон, 1532-50 г. сл. Хр.,
от първа част на неговата "Хроника на Перу".
Обичам историята.
- Бързай. Утрото... - Не чака.
Припка подир Луната.
КАРТА НА ДЪРВЕТАТА В НЮ ЙОРК
Така.
НОРВЕЖКИ КЛЕН
Откъде си?
Някой е подранил. По дяволите!
ОТПЕЧАТАЙ КАРТАТА
Да. Не.
Мамо, всичко е наред. Ще дойда по-късно.
Вече го обсъждахме.
Да. Днес проверяваме инвентара. Скоро ще дойдат.
Добре. Обичам те. Чао.
- Не стреляй! - Не викай, спри!
Не стреляй! Не знам!
Юрина.
Мамка му!
Аполо, много съжаляваме.
Всички много съжаляват! Къде е тя?
- Не знаем. - Да.
Моля те, пусни ни да си ходим.
- Хората не изчезват ей така! - Изчезват. Тя го направи.
Аполо, нищо не знаем.
- Разправяше, че бебето... - Не ми казвай, че е била уморена!
- Ще се самонараниш! - И аз съм уморен.
Спри! Полиция!
Нюйоркска полиция! Стой на място!
Полиция!
Давай, давай!
- Не мърдай! - Стой!
- Стойте на място, госпожо! - Хей!
Уийлс, тръгвай!
Стой, полиция!
Благодаря за книгата.
Мляко и захар?
Прекалено се замисли.
Протеин...
и мечта.
И сега, Ема?
Щом мръкне, тръгвам. Ще доставя книгите и ще се върна.
Трябва да намеря и огледам всеки норвежки клен в града.
- Само тази следа ли имаш? - Да. И един стих от детска книжка.
"Привечер го къпят, прикриват го с лъжа.
Намира дом в гората, изгубено навеки в пустошта."
Представа си нямам.
Норвежки клен значи.
- Идва от Норвегия. Започни оттам. - Супер.
Не, сериозно. От Малката Норвегия. Нюйоркски квартал, скъпа.
- Какво? - Казах ти, запален съм по историята.
Май не си ме чула.
Този район, "Форест Хилс" в Куийнс, преди се е казвал Малката Норвегия.
Първите имигранти пристигнали през 1825 г. Има си и гора.
"Намира дом в гората, изгубено в пустошта."
Върви да се сбогуваш. Утре вечер ще те чакам тук.
Да.
И ако смяташ, че майка ти не се е чудила къде си и не те е търсила,
наистина не си в ред.
Ако е още жива, зарадвай я и иди да я видиш.
Сега вече е истинска библиотека.
- Ако го намеря... - Ще ни известиш.
Така или иначе, повече няма да се видим.
Знам.
Нека Уийлс прати някого да я върне.
Кал, ако с мен стане нещо, а синът ми оцелее
и някой ден дойде да ме търси...
Незнайно как...
Тази книга ще го утеши.
Съпругът ми бе вманиачен по нея.
Бащата на Аполо му я чел, като бил малък.
Кажи му... Кажи на Брайън...
че Аполо много е искал да направи същото.
Дадено.
Мислила ли си какво ще правиш, ако не го намериш?
Къде ще го търсиш?
Брайън е в гората.
Не ти прощавам.
Ти ме упои. Загуби ми ценно време за търсене.
Осигурих ти почивка, за да прочистиш ума си и да мислиш трезво.
Винаги има две различни гледища.
Късмет, Ема.
Мама идва за теб.
Превод на субтитрите Живко Тодоров