Itä länsi pohjoinen etelä, missä on Brian-vauvan pesä?
PERUSTUU VICTOR LAVALLEN ROMAANIIN
Amerikassa kirjoitamme historian uudelleen -
pyyhkimällä sen.
Mitä teet? Lopeta! Hullu ämmä! Joutaisit lukkojen taa!
Mitä teet?
Joutaisit lukkojen taa!
Päästä irti minusta!
Ole hyvä, kulta.
Apollo tässä. Jätä viesti.
Olen soitellut kolme päivää.
En tiedä, missä olet, Apollo.
Ihmiset huuhtoutuvat New Yorkiin. Kirjaimellisesti.
The Elk Hotel on toiminut yli 100 vuotta.
Se rakennettiin Ellis Islandin kautta tuleville siirtolaisille.
Tulin perumaan sopimuksen.
Sata vuotta on amerikkalainen menestystarina -
ottaen huomioon, että tämä on maailman paskin hotelli.
...Mozartin sinfonia on löydetty.
Baijerin osavaltion kirjasto, mistä se löydettiin,
kertoi Mozartin isän kirjoittaneen täyden sinfonian muistiin -
kirjurikulujen säästämiseksi.
Uudelleen löydetty sinfonia esitetään julkisesti 17. toukokuuta -
- konsertissa Baijerissa. - Mies antoi sinulle kyytiä.
Ulkoiset tutkijat yrittävät yhä vahvistaa asiakirjan aitouden.
Kuitenkin kirjaston tiedottaja...
Muistan tämän.
Kuinka kauan?
Kaiken tämän.
- Kuinka kauan? - Haluan huoneen 205.
Ei. Katso hintoja.
VÄHINTÄÄN KAKSI TUNTIA VAIN KÄTEISELLÄ
Koko yön.
- Koko yönkö? - Lester oli väsynyt.
Hän oli työskennellyt tiskillä 20 vuotta.
Hänen työnsä oli tunnistaa jengin jäsen, murhaaja, huora,
huumekauppias, asiakas ja sutenööri.
Hän oli nähnyt jengien sotivan tämän oven ulkopuolella.
Teinejä, ei vaan pikkulapsia tapettuna järjettömästi jalkakäytävällä.
Kuinka kauan?
Aluksi hän oli mennyt pesemään jalkakäytävää.
Nyt se oli ruosteenpunaista.
75.
Jengiläiset ja murhaajat eivät saaneet huonetta.
Saat kuitin, kun lähdet.
Muut olivat tervetulleita.
Tietenkin hän erehtyi välillä.
Kuten kun transnainen kuristettiin -
ja työnnettiin sängyn alle kultaisessa paljettimekossa,
eikä häntä löydetty kahteen viikkoon.
- Montako teitä on? - Vain minä.
Vain sinulle, vai?
Kukaan ei hakenut häntä. Hänet haudattiin nimettömänä.
Yksin.
Kirjassa on satoja nimiä.
Myrsky nousee.
Niin nousee.
Anteeksi. Naiselle annetaan tietä.
Roolitamme unemme kuin näytelmän.
Kuka täyttää minkä roolin, jotta alitajunnasta tulee tietoista?
Kuka esittää mitäkin roolia?
Ja miksi?
Hei! Älä koske. Se tarttuu.
Lillian ei tarvinnut anteeksiantoa Apollolta -
vaan itseltään.
Ja se makasi tämän oven takana.
Vuosi 1981 oli verinen New Yorkissa.
Edes Lillian ei välttynyt väkivallalta.
Hän näki jotain sinä päivänä.
Ei, isi!
Hän ei voisi unohtaa sitä.
Isi! Ei!
Se oli muuttanut hänet taas kerran.
Tiedän, mitä teit, Lillian. Minä tiedän.
Laitatko todella minut odottamaan?
Niin. Sinä todella teet minut hulluksi.
Niin, kultaseni. Niin.
Nähdään.
Hän oli ollut täällä aiemmin. Kauan sitten sinä kamalana iltana.
Tämä huone säilytti salaisuutta, jonka hän vannoi pitävänsä.
Mutta salaisuudet haluavat ilmi, ja hinta maksetaan.
TAMMIKUU 1988
Se oli isäsi laatikko.
Joku jätti sen ovelle.
KUN USKOO ASIOIHIN, JOITA EI YMMÄRRÄ, KÄRSII
Kerro jotain muuta.
Mitä pitäisi kertoa?
Ei voi tietää mitään ennen kuin tietää kaiken.
Kaiken siis.
KUN LUET TÄMÄN, OLEN POISSA
Oli käsittämätöntä, mitä hänestä oli tullut.
Mitä nyt, Lillian?
Mitä nyt, Lillian? Mitä silloin?
Kerro tarinasi, niin kerron, kuka olet.
Hän ei pidellyt kuolevaa miestä viimeistä kertaa.
Jos on tarkka numeroista, tämä oli ensimmäinen kolmesta.
Se on järistystä edeltävä värinä.
Kun yksi ihminen muuttaa pois, vapautuu,
se aiheuttaa järisyttävän muutoksen perheessä ja maassa.
Mutta mikä on vapauden hinta?
Oliko hän ollut vastuussa kaikesta, mitä tapahtui hänen paettuaan Ugandasta?
Olisiko hän voinut muuttaa perheensä historian kulun jäämällä?
Mutta hän oli lähtenyt.
Sen jälkeen Teurastaja oli anastanut vallan Obotelta -
ja tuonut verilöylyn Lillianin väelle.
- ...heidän pitää kuolla. - Kaikki olivat nyt kuolleet.
Mikä jumala saisi ihmiset kärsimään siten?
Mikä jumala toisi hänet tänne asti lyödäkseen häntä nyt?
Ei minun jumalani.
Arthur.
Lillian oli tiennyt kauan,
että oli todellisempia asioita kuin kuningasten kuningas tässä.
Hän muisti toivon.
Rajattoman toivon, että Amerikassa kaikki voisi olla toisin.
New York oli murtanut häneen aukon, josta valo hiipi takaisin sisään.
Hän löysi tilaa unelmoida.
Hänen isoäitinsä oli aina kehunut hänen ääntään.
Ehkä hän voisi olla laulaja kimaltavassa mekossa -
laulamassa rakkauslauluja savuisessa salongissa.
Ehkä hän tapaisi jonkun, rakastuisi ja saisi lapsia.
Mahtava Amerikka. Luvattu maa.
Apollo, rakastin sitä paikkaa. Uskoin siihen.
Näin, mitä Amerikka halusi olla, ja halusin kovin amerikkalaiseksi.
Mutta välillä, useimmiten,
se sai minut tuntemaan, että pitäisi olla pienempi.
Tarkkailla sanojani ja hymyjäni. Ei saa viedä liikaa tilaa eikä suuttua.
Etkö ymmärrä?
Ei voi näkyä.
Tuo ei ole vauvamme!
Apollo, oletko kuullut riittävän usein minun sanovan, että rakastan sinua?
Olen tehnyt virheitä. Sinä et ole yksi niistä.
Mutta päälläsi, jopa nuorella iälläsi, minun oma... rauhattomuuteni.
Levottomuus.
Pelko.
Älä vie tilaa. Älä puhu kovaan ääneen.
Älä kerro vitsejä. Älä myöskään ole liian vakava.
Älä vedä huomiota itseesi.
Älä kiukuttele kaupassa.
Älä tee sitä.
Apollo, jo nelivuotiaana tiesit, miltä tuntuu elää pelossa.
Kun minä olin neljävuotias, lempiasiani oli -
löytää jajjani ulkoa kyyristyneenä ison rautapadan ääreen kääntämässä mandazeja.
Etkö ole maistanut niitä? Pehmeitä, pöyheitä donitsipilviä.
Kuumia ja maustettuja kardemummalla, kanelilla ja runsaalla kookosmaidolla.
Mandazia ei voi tehdä saamatta öljystä palovammaa.
Jotta se maistuisi täydelliseltä,
pitää lisätä erittäin tärkeä ainesosa.
- Rakkaus. - Rakkaus.
Hän oli oraakkeli. Hänellä oli opetus päivän joka minuutille.
Lillian, elämässä on tärkeää se, mitä teemme rakkaillemme.
Lillian, älä anna miehen saada sinua hulluksi, koska hän yrittää sitä.
Lillian, jos päätät syödä koiran, syö lihava koira.
Tuurilla jokaisella meillä on muisto keittiöstä.
Jonkin rakkaudella valmistetun lämpö ja aromi.
Huolimatta siitä, keitä ja mistä olemme,
keittiön liesi tai rautapata, saamme kaikki lahjaksi tämän perinnön.
Jos käy tuuri.
Vain pata on jäljellä.
Ole hyvä, kulta.
Lillian, pyydä hengiltä apua,
kun olet käyttänyt kaikki voimasi.
Apollo, en tehnyt sinulle mandazeja. Miksen?
Halusin sinun pitävän tavallisesta amerikkalaisesta ruoasta.
Halusin sinun sopivan joukkoon juustomakaroneillasi,
hot dogeillasi ja maapähkinävoi-hilloleivilläsi.
Tein ne rakkaudella.
Tiedän, mitä teit.
Myrsky nousee.
Vuoto! Ämpäri!
Katto kusee, Lester. Minulla on vieras.
OLET SIELLÄ MISSÄ PITÄÄKIN
Siksikö sanomme heitä nyt?
Odota vuoroasi, Angelica. Tulen sinne, kun ehdin.
Aivan tapaistasi, Lester. Menet, kun ehdit.
Älä pidä kiirettä, etana.
Si tu savais, cher.
Tiedän, mitä se tarkoittaa, kusipää.
- Haluan lapsia. - Anteeksi kuinka?
Haluan tilaisuuden olla hyvä aviomies ja kunnon isä. Luulen pystyväni siihen.
Ole hyvä, kulta.
Ennen neuvo välitettiin naiselta naiselle,
ammennettiin hänen tietojensa kaivosta, miten tämä vaikea asia tehdään.
Ojennan käteni äidilleni,
ja hän tarttuu siihen ja ojentaa kätensä omalle äidilleen.
Ihmisten tietoketju yhä kauemmaksi ja kauemmaksi menneeseen.
Lillian.
Ilmassa oli outoa taikaa, kun tapasin isäsi.
Tulimme kaukaisista paikoista, minä Ugandasta ja hän Syracusesta,
jotta voisimme rakastua New York Cityssä.
Korjaus.
Rakastin isääsi.
Korjaus.
En osaa kertoa, millaista on olla romanttisesti rakastunut.
En ole ollut aidosti iloinen enkä tyytyväinen.
Ne vatsajutut, joista puhutaan. En ole kokenut niitä.
Vain tyhjiä tiloja.
Vain poikani täytti ne kolot.
Tiedän, ettei sekään ollut hyväksi, Apollo.
Laittaa paineita lapselle.
Asettaa onnellisuuteni taakka harteillesi.
Rakastaa sinua enemmän kuin voin rakastaa itseäni.
Ja välillä -
vihata myös rakastamisesi taakkaa.
Mutta me äidit emme saa puhua sellaisista asioista.
Pyhästä vaivasta.
Surusta, murheesta ja katumisesta.
Lapsen hoitamisen ahdistuksesta.
Riitänkö minä?
Olet mieleeni kaivautunut punkki.
Ja tajuan, etten voi enää ikinä olla olematta äiti.
Voinko olla riittävä äiti?
Nyt ei ole vaihtoehtoja. Koska, poika, sinulla on vain minut.
Tietenkin minulla oli toiveita ja unelmia.
Emmekö kaikki esitä toiveita tähdelle varttuessamme?
Annoin kaikki unelmani sinulle.
Ennen kuin kerron sen, mitä en halua kertoa, kerron taustaa.
Häntä vihannut äiti satutti häntä syvästi.
Kun ajattelen sitä, otan hänet mieleni syliin.
Isä oli pahempi.
Mutta äidin petoksesta häin ei päässyt ikinä yli.
Sen olisi pitänyt olla varoitusmerkki.
En nähnyt sitä.
Isäsi rakasti sinua tulisesti, mutta hän sai myös tyydytystä -
ja saavutuksia asioista, jotka eivät pyörineet ympärilläsi.
- Olin kateellinen siitä. - Konstaapeli Wells, onnea.
Kiitos hyvästä suorituksesta.
Isäsi säilytti paljon tavaraa.
Laatikoittain tavaraa.
Kuin esineet olisivat todiste merkityksellisestä elämästä.
Esineet täyttivät rakkaudettomien vanhempien jättämän aukon.
Sanotaan, että kohtalomme on toistaa kuvioitamme.
Ja tadaa, hän valitsi naisen, joka ei voinut rakastaa häntä.
Mutta tarvitsin häntä.
Tarvitsin häntä peittämään virheeni.
Välillä katsoin häntä ja ajattelin: "Vihaan sinua."
Toisinaan hän oli valitsemani mies.
Koska tiesin, että hän rakastaisi sinua.
En välittänyt vaistoni varoituksista,
että jokin hänessä oli vialla.
Jokin.
En nähnyt järistykseen johtavia säröjä.
En nähnyt syitä, miksi hän valitsi minut.
Täysin sopiva.
Pitihän se arvata.
Hän sanoo minulle...
Saat minut niin vihaiseksi, että haluan hakata sormeni muusiksi seinään!
Hän sanoo minulle myös...
Valaiset minua niin kirkkaasti, että sokaistun siitä.
Elämme arkea niiden ääripäiden välissä.
Helvetin halpa romukaupunki. Miksi maksamme veroja?
Et ole ikinä maksanut veroja.
Nainen!
Tuo on jonkun poika.
Tiedän.
Kuka täyttää minkä roolin?
Ja miksi?
Kiitos. Pelkään pimeää.
Aamu tulee aina.
Aloin ajatella, ettei sitä ole olemassa.
Onko tämä taivas?
Täysi vastakohta.
Haluan rahani takaisin.
En maksa huoneesta, jonka katossa on reikiä.
Valo ja lämpö kynttilöistä.
Kukaan muu ei huolisi sinua, Angelica.
Haista sinä Lester ja kurja hotellisi paska.
Missä äitisi on?
Massachusettsissa.
Minulle riitti tämä paikka.
Usko pois, siirryn The Duchessin asiakkaaksi.
- En jää kaipaamaan. - Elk Hotel on -
torakoiden ja rotanpaskan turvasatama.
Jos The Elkissä sairastuu,
se johtuu huumesavun ja homeen hengittämisestä.
Palvelua ei ole. Tänne tullaan kuolemaan.
- Hän ei lähde ikinä. - Tämä ei ole hotelli.
Se on arvioni. Nolla tähteä! Nolla tähteä, senkin kusipää!
Kotiseudullani perhe huolehtii sairastuneesta.
Minun kotiseudullani poltettiin noitia.
Miten päädyit tänne?
Sarja vääriä valintoja.
Et saisi olla yksin.
En ole nukkunut aikoihin.
Kun en saa unta, teeskentelen sänkyni olevan vene.
Ja sänky ajelehtii merelle.
Pitää maata keskellä, ei raajoja roikkumassa laitojen yli,
koska muuten hai saattaa napata jalan tai käsivarren.
Ei kuulosta rentouttavalta.
Ehkä ei.
Miksi asut täällä?
Tiedän, mitä teit.
Haenko sinulle vettä?
Jotain?
Kaipaan äitiäni.
Kuolen tänä iltana.
Niin minäkin.
Tulin tänne Billin kanssa.
Kerroin äidille, että katsoimme ryhmässä nähtävyyksiä.
Bill sanoi vaimolleen, että oli työasioita.
Olimme kuulleet siitä asiasta, joka vaikutti väkeemme.
Bill pelkäsi.
En kertonut hänelle, että aloin voida huonosti.
Huonommin, koska meillä oli liput katsomaan Lenaa.
Kolmas rivi. Aivan edessä.
Ajatus, etten kokisi hänen "Stormy Weatheriään", enpä tiedä.
Unelman loppu oli tulossa.
Se, etten näkisi häntä, tarkoittaisi, ettei sillä ollut merkitystä.
Kaikki viha, salailu ja hämmennys.
Tulimme bussilla.
Ihmiset kai luulivat häntä isäkseni.
Sitten se tapahtui.
Se oli yhtäkkistä kuin muutos säässä.
Yskästä tuli paha, ja minua alettiin tuijottaa inhoten.
Minulla oli kuumetta, ja hiki valui.
Näin ilmeen hänen silmissään.
Siitä on kaksi kuukautta.
Asuimme kivassa paikassa. Sitten hänen vaimonsa soitti.
Hätätilanne. Hänen piti mennä, mutta hän palaisi.
Hän palaisi näkemään Lenan.
Kun hän ei palannut,
tuhosin huoneen kuin rokkitähti pöllyssä, kun etsin niitä lippuja.
En löytänyt niitä mistään.
Rahaa oli vähän. Tajuntani sumeni usein.
Olisi pitänyt käyttää loput.
Tiedän sen. Olisi pitänyt palata bussilla kotiin.
Mutten voinut.
En voinut.
En voinut tehdä sitä äidilleni.
Kuvittele, mitä se tekisi hänelle.
Nähdä synnyttämänsä täydellinen keho mädäntyneenä ja pilalla.
Löysin tämän paikan ja annoin Lesterille loput rahani.
Ymmärrän, että Billillä on vaimo.
Ymmärrän sen.
Mutta toivon...
Kunpa voisin...
En välitä, että kaikki päättyy tässä huoneessa.
Olisinpa nähnyt Lenan laulavan "Stormy Weather".
Olisipa se kuva mielessäni,
jotta voisin nähdä sen viimeisellä hetkellä.
Tiedäthän?
Voisin kuvitella Lenan pitkittävän viimeistä säveltä,
kun verhot vihdoin sulkeutuvat.
Nuku hyvin.
Ei. Hän ei rukoillut.
Ei minun jumalani.
Angelica!
Auta minua.
- Häivy täältä! - Päästä irti.
- Irti hänestä. - Tämä ei liity sinuun.
Kukaan ei näe sinua enää.
- Löydät itsesi... - Minä maksoin.
...matkalaukusta joen pohjassa. Nouse!
- Nouse! - Hei.
Hei, älä viitsi.
Hei. Hemmo, laske se alas!
Annan tilaisuuden häipyä.
Jos et käytä sitä, näetkö tuon tahran seinällä?
Se sinustakin jää jäljelle.
Mene nyt! Mene!
Angelica. Ei hätää.
Ei hätää. Autan sinua.
Ei hätää. Hän lähti.
Autan sinua.
Kuka tulee etsimään minua?
En ole olemassa.
Oletpas. Katson sinua. Olet siellä, missä pitääkin.
Autan sinua.
JOS ETSIT MERKKIÄ, SE ON TÄMÄ.
Mitä hänelle tapahtuisi?
Mitä hän kertoisi Apollolle?
Miten hän kertoisi sen?
Tulen hakemaan sinut!
Kuka auttaa sinua heittämään korin?
Kuka opettaa sinulle amerikkalaisen urheilun säännöt?
Hiekkalinnoja osaan tehdä.
Vaihtaa lamput.
Poistaa hämähäkit ammeista.
Mutta käsintehdyt isänpäiväprojektit koulussa.
Mitä jos minulle tapahtuu jotain?
Mitä jos kuolen yöllä?
Kukaan ei hae sinua.
Koska kukaan ei tiedä, että olet yksin.
Miten lapselle kerrotaan, ettei hänen isänsä palaa?
Apollo, sinä tunsit, ettei hän halunnut sinua,
mutta asia oli päinvastoin.
Hän halusi sinua liikaa.
Valaiset minua niin kirkkaasti, että sokaistun siitä.
Pitää selittää.
Tarvitsen selityksen.
Oli tosi kuuma päivä.
Kostea myös.
Menimme ratikalla Roosevelt Islandille eväsretkelle rannalle.
Tonnikalasalaattia.
Aika tylsää, vai?
Mitä sanoit?
En mitään.
Ensimmäistä kertaa hän sanoi muuta kuin:
"Oi, Lillian, oletpa kaunis."
"Lillian, olet ruusu kaatopaikalla."
Tiedätkö, että tämä koko saari oli mielisairaala?
- En. - Niin.
Luksusasuntoja nyt.
Kai kummittelee.
Näetkö tuon majakan?
Tuo majakka valaisi reitin hulluja tuoville laivoille.
Olet aika hullu.
Olet umpihullu.
Saisin sinut mielisairaalaan.
Aikoinaan aviomiehet laittoivat vaimonsa sinne itsetyydytyksestä,
kuukautisongelmista tai jopa tupakoinnista.
Paitsi se ei ole hauskaa.
Jos on yksi niistä naisista.
Romaanin lukeminen, huonosti kohteleva aviomies, laiskuus,
poliittinen innostus, astma ja huono seura.
Jos sinulle tapahtuisi jotain sellaista, kukaan ei saisi tietää.
Sukusi ja vastaavat, koska kaikki ovat kuolleet.
Tosi surullista.
Se tuntui uhkaukselta,
ja tunsin oven sisälläni sulkeutuvan.
On minun syytäni,
etten kuunnellut tonnikalasalaatin äärellä sanottuja sanoja -
Roosevelt Islandin rannalla.
Hänen ja heidän.
Myrsky nousee.
Jos voisin opettaa sinulle jotain,
se olisi merkkien etsimistä.
Hän sanoi...
Et ole olemassa.
Anteeksi kuinka?
Aloin elää tavallaan pelossa.
Hän ei kuitenkaan tehnyt mitään väärää.
Apollo, tiedä se.
Ei ennen kuin hän sanoi...
Apollo nukkuu vihdoin.
Kop, kop.
Kuka siellä?
Banaani.
- Kun olin surullinen... - Kuka banaani?
- Kop, kop. - ...hän kertoi vitsejä.
- Kuka siellä? - Banaani.
Kuka banaani?
Hän oli hauska ja suloinen.
Kuka siellä?
Omena.
Omena kuka?
On meinaan kiva, etten sanonut banaani.
Hei, Lillian.
Tunnen sinut, kunnes maadumme.
Miksi tuo kuulostaa uhkaukselta?
Brian oli löytänyt kuitin ja kysyi siitä. Lillian vannoi,
ettei tiennyt, mistä The Elk Hotelin lasku yöpymisestä oli tullut.
- Aloimme juuri seurustella. - En tiedä, mikä tämä on.
Suhde tässä paskahotellissa.
Naurettavaa.
Brian epäili Lillianin pomoa.
Charles Blackwood.
Ei todellakaan.
Ei Lillian alentuisi olemaan tällaisessa paikassa -
sellaisen miehen kanssa.
Hän on naimisissa. Lapsia on kaksi.
- Niinkö? Tiedät hänestä paljon. - Lasten kuvat ovat työpöydällä.
Aloit sanoa, että hän koputti oveen.
Kop, kop.
Palaan töihin, kun olet kaksikuinen. On pakko.
Olen romuna yösyötöistäsi, sitten töistä ja sitten kotiaskareista.
Tulin vihaiseksi.
Moitin häntä.
Vetäydyin kuoreeni.
Suunnittelin. Juonin pakoani.
Apollo, jos saat joskus lapsen,
julminta on viedä hänet äidiltään alle vuoden vanhana,
kun äiti palaa töihin.
Älä tee sitä ikinä. Ellet halua nähdä hullua.
Kop, kop!
Me erosimme.
Se on ilmiselvää. Nyt näen kaikki puolet hänessä.
Nyt olet kusessa, tyttö.
- Herätät minun vauvani. - "Minun vauvani"?
Pelkään, että hän vie lapseni minulta.
Enkä näe sinua enää ikinä. Kaikki vaikuttaa olevan hukassa.
Hän on amerikkalainen, joka haluaisin olla.
Hänellä on valta.
Olet aivan kuin äitini.
Viiltävä kommentti.
Otan pikku arven ja lisään sen pikku arpieni kokoelmaan.
Ja panikoin.
Hän puhuu minulle tällä sävyllä, koska on vakuuttunut hulluudestani.
Hänen pitää uskoa siihen, jotta voi poistaa minut ja viedä sinut.
Haluaisin sanoa...
Haista paska! Kuka luulet olevasi?
Mutta en voi.
Haluaisin lyödä häntä kasvoihin, mutta hän on amerikkalainen.
Kukaan ei hae sinua. Ymmärrätkö sen?
Kukaan ei hae sinua, koska kukaan sinua rakastava ei ole elossa.
Sitten tulee maanjäristys.
Hän tuli käymään luonasi. Oli lauantai, ja hän löysi hotellilaskun.
En voi kuvitella, mistä hän löysi sen, ellei hän laittanut sitä itse.
Hän raivoaa, vaikkemme ole yhdessä enää. Hän on järjiltään.
Suoni pullistelee hänen kaulassaan. Silmät leiskuvat.
Hän sanoo, että jos ei saa minua, kukaan ei saa.
Toinen mies ei kasvata poikaani!
- Poikaasiko? - Minun poikaani! Haastan sinut oikeuteen.
Teen sinusta lopun. Sano hyvästisi. Kaikki on ohi.
En ikinä tekisi. En voisi ikinä tehdä. En ole ikinä tehnyt.
Milloin minulla olisi aikaa?
Miten kuvittelet pomon kanssa makaamisen hyödyttävän minua?
Valehtelija!
Olet pelkkää loistoa.
Näyttäydyt vain siten kuin haluat tulla nähdyksi!
Eräänä päivänä tulin kotiin.
Ostin Happy Mealin sinulle.
Söit aina ranskalaiset ensin.
Tulin kotiin -
ja näin jotain, mitä en voi unohtaa ikinä.
Sammutin siis valon.
Sänkymme oli vene, kun emme saaneet unta. Mutta sinä, Lillian, olit hai.
Poliisi?
Kaikista ihmisistä valkoinen, amerikkalainen poliisi.
Nainen poltettaisiin teostaan. Saataisiin katoamaan.
Olet helvetin valehtelija!
Brian on amerikkalainen.
Kuten naiset ennen häntä ja noidat ennen heitä.
Tulen hakemaan sinut!
Vastaus on ei.
En voi riittää ikinä.
En ole sellainen äiti kuin haluan olla.
Mitä olen vienyt sinulta, poika.
Äiti!
Mitä olen pyyhkinyt.
Olen sellainen äiti kuin hän sanoi...
Äiti, joka olen...
- Äiti, joka olen... - Hei!
Ei.
Lillianin tarina ei pääty näin.
Hän tuli sisään ja sulki ikkunan.
Kuvittele, kuinka hävytöntä on pyytää kaapimaan sinut katukäytävältä.
En voi.
Hän tuli sisään. Voi luoja.
Kuka sinä olet?
Pahoja asioita maailmassa.
Mutta ei pudotuksen arvoista.
Brian West ei voita!
Vain sielun pimeä ilta.
Lillian menetti yhteytensä korkeampaan voimaan.
Synkkä ilta vaatii henkistä vastausta.
Oletko Jumala?
Naisjumala?
Tiesin sen.
Tulitko rankaisemaan minua?
Lillian, pyydä apua hengiltä,
kun olet käyttänyt kaikki voimasi.
Pitäisikö sinua rangaista, Lillian?
Etkö ole aina tuntenut siten?
Koska lähdit.
Koska selviydyit.
Koska valehtelit miehellesi ja lapsellesi.
Kaiken tekemäsi takia.
Pitäisikö sinua rangaista?
Minä uskon.
Lupaan uskoa.
Terve, Maria, armoitettu.
Herra...
Siunattu...
En osaa tätä.
Yrität jättää poikasi yksin tähän maailmaan.
Pitäisikö sinua rangaista?
Teen sopimuksen kanssasi.
Ole kiltti, teen mitä hyvänsä.
Tulitko kertomaan, mitä tehdä?
Lillian mietti, oliko jossain toinen nainen -
polvillaan -
tekemässä sopimusta pojasta, joka makasi huoneessa 200.
Minä en lähde.
Olen hänen äitinsä.
Se riittää minulle.
Olen hyvä äiti.
Lupaan sen. Olen paras, mitä voin olla.
Teen mitä hyvänsä.
Jos päästät minut pälkähästä tässä asiassa.
Jos saat sen jotenkin katoamaan.
Nämä tekemämme sopimukset -
ovat todellisia.
Lillian ei tiennyt, että 35 vuoden päässä siitä päivästä -
Apollo Kagwa saisi maksaa -
äitinsä tekemästä sopimuksesta tässä huoneessa.
RAKASTETTU POIKA
Mitä sinä sanoit?
En mitään.
Jumalat ottavat saamisensa.
Löydät itsesi matkalaukusta joen pohjassa.
Sitten Lillian keksi sen.
Vastaus hänen ongelmaansa oli ollut tässä huoneessa koko ajan.
Hänen ei tarvinnut tunnustaa.
Ei tarvinnut kutsua poliisia.
Ei tarvinnut kertoa Apollolle.
Hän voisi saada sen katoamaan aivan yksin.
Tiedän, mitä teit, Lillian.
Ole hiljaa.
Et saa voittaa, kusipää.
Lillian tajusi,
ettei kenenkään koko maailmassa tarvitsisi tietää.
Ikinä.
Hän olisi varovainen ja huolellinen.
Hän päätti syödä koiran,
ja se todellakin oli lihava.
Mutta puheistaan huolimatta -
Brianillakaan ei ollut ketään, joka välitti, onko hän elossa vai kuollut.
Teemme mitä tahansa...
Rakkaittemme eteen.
Lillian muisti kauan sitten antamansa lupauksen,
jonka hän oli unohtanut.
En anna sinulle tapahtua mitään.
Suojelen sinua hengelläni ja sielullani.
Joka molekyylillä.
Hän piti sen lupauksen.
Hän oli äiti, joka oli vannonut olevansa.
Ja katso, auringonvalo alkaa näkyä.
On aika laittaa valo taas päälle.
JOS ETSIT MERKKIÄ, SE ON TÄMÄ.
Lillian saattoi vihdoin uskoa, että asiat olisivat paremmin -
kuin ne olivat olleet hänen astuttuaan tämän maan kamaralle.
Hän tunsi olevansa amerikkalainen.
TÄMÄ SATU ALKAA VUODEN 1968 ROSKALAKON AIKANA.
HELMIKUUSSA NEW YORK CITYN ROSKAKUSKIT -
KIELTÄYTYIVÄT KERÄÄMÄSTÄ ROSKIA KAHDEKSAN PÄIVÄÄ.
SATA TUHATTA TONNIA ROSKAA TÄYTTI KATUKÄYTÄVÄT -
JA LEVISI KADUILLE. ROTAT JUOKSIVAT AAMUHÖLKKÄÄJIEN KANSSA.
ROSKAPALOT KUUMENSIVAT ILMAN.
VIISI KAUPUNGINOSAA OLI LUOVUTETTU KUOLLEILLE... -V
Olisi oikein sanoa, että Lillian ensimmäinen lapsi -
ja ainoa lapsi -
sai alkunsa vuoden 1977 kauniissa sumeudessa.
Amerikassa kirjoitamme historian uudelleen pyyhkimällä sen.
Mutta historia ei pysy haudattuna,
sopimuksia ei voi purkaa,
ja jumalat ottavat maksunsa.
Tekstitys: Jari Vikström