Når vi handler imod vores egne bedste interesser...
og vores samfunds bedste interesser,
er vi nødt til at vide, at der vil være konsekvenser.
Og vi må respektere magtens hierarki, som Gud har givet os den.
Jeg bad ikke om at få dette ansvar.
Jeg steg til tops ved egen vilje, men motivationen til dette
blev givet mig af en højere magt.
Jimmy.
Det er Guds vilje, at jeg står her i dag
for at se jeres liv grundigt efter i sømmene.
Tror I, at noget vil ske uden Guds vilje?
Hvis det var Guds vilje, at en af jer skulle lede...
Hej Briggs.
Hold godt øje med broderen. Chefen tror, han vil prøve på noget.
Det gjorde han ikke.
Gud velsignede mig med midlerne og den mentale styrke
til at få mit samfunds interesser til at vokse.
Ikke alene fik jeg åbnet Clark's Købmandsbutik,
men jeg fik også jernbanen hertil.
Jeg ved, at mange af jer er uenige i mine metoder.
Lad mig forsikre jer om, at McCallister har haft mulighed
for at hjælpe dette samfund, men han har nægtet.
Jimmy, tag du hjem nu.
Bliv ikke og se det her.
Hører du mig, sønnike? Gå hjem med dig! Afsted!
Er det James?
Forstår du, hvad der foregår her i dag?
Din far vil lære dig en værdifuld lektie.
Tag hjem. Afsted!
Kend din plads.
Han stjal fra mig.
Jo, han gjorde. Jo, han gjorde!
Han stjal fra alle disse gode folk. Det gør ham til en synder.
Ved du, hvor syndere ender henne? Det kan jeg godt fortælle dig.
Det er i hvert fald ikke i Wyoming.
Lad ham hænge.
Skyd vognføreren.
Far!
Tag ham, Briggs!
Vær sød at hjælpe mig.
Far, er du okay?
Briggs... hjælp mig...
Hent lægen.
Du skylder mig mere.
- Er du okay? - Ja.
Bobby.
Åh gud, nej.
Fuldt betalt.
Du slog min bror ihjel, din...
TYVE ÅR SENERE
Jeg hænger det op tidligt, så de kan tørre, før vinden kommer.
Ville du hjælpe mig eller bare blive ved med at se på?
Jeg kan godt lide at se på dig.
Ja? Kan du lide at se mig hænge vasketøj op?
Jeg kan lide at se på dig gøre de fleste ting.
- De fleste ting gør jeg for dig. - Det er sandt.
Måske er det derfor, du kan lide at se på mig?
Jeg tror også, jeg ville nyde at se dig gøre andre ting.
Ikke kun ting for mig.
Såsom når jeg gør ting for vores datter?
Ja. Du er en god mor. Det kan alle se.
Tak.
I dag må du være en god far og følge vores datter i skole.
- Hun er gammel nok til at gå selv. - Hun har brug for dig.
Jeg har brug for dig.
Jeg kan ikke følge hende i dag,
da vinden nok tager til, og jeg må have hængt vasketøjet op.
Jeg må åbne butikken.
Så må I hellere komme afsted, så du ikke kommer for sent.
Brooke!
Du må skynde dig. Din far følger dig i skole i dag.
- Hvorfor kan du ikke følge mig? - Brooke.
Ja?
Du skal lytte på din mor.
Tak.
Jeg har for mange pligter, jeg skal nå.
Så ingen diskussion. Find dine bøger og smut, før I kommer for sent.
Jeg tror også godt, at du og din far kunne bruge en gåtur sammen.
Afsted.
- Vi skulle have taget hesten. - Nej.
Der var ikke tid til at sadle hesten
og følge dig til skole og nå tilbage og åbne butikken.
- Er vi ikke hurtigere til hest? - Uden tvivl.
Ville den tid, vi sparede, ikke have gjort op
for den tid, det ville tage at sadle hesten?
Nej.
'Ingen undervisning i dag. Frøken Valerie er syg.'
Hvad tror du, hun fejler? Kopper?
Det er sikkert kopper.
Du er nødt til at tage hjem nu. Jeg må åbne butikken.
Mor siger, at jeg ikke må gå hjem selv.
- Det er noget vrøvl. - Du siger, jeg skal lytte til mor.
Dette er anderledes.
Mor bliver ikke glad, hvis du får mig til at gå hjem selv.
BRIGGS KØBMANDSFORRETNING
ÅBEN
LUKKET
Sæt du dig der og gør dine lektier færdige.
Jeg er færdig med mine lektier. Læreren skal give os nye for.
Så sæt dig der og læs en bog.
- Godmorgen, hr. Jeffries. - Godmorgen, hr. Briggs!
- Hvordan går Deres dag? - Godt. Hvordan kan jeg hjælpe Dem?
Det skal jeg sige Dem, hr. Briggs.
Min mor havde fået det ind i sit hoved i går,
at hun ville bage en kage til kirkens sammenskudsgilde.
Og sidste år bagte hun en tærte,
men de æbler, hun brugte, var fra hr. Johnsons træ,
De ved, det ude ved udhuset.
Og tænk engang, så smagte de æbler ad pommern til
og gjorde alle, der spiste dem, dårlige.
Jeg tror, at lortet fra det udhus er trængt ind i rødderne
og har ændret på, hvordan et almindeligt æble smager.
Men hr. Johnson siger, det er noget vrøvl, og derfor
vil han ikke lade mor få æbler til hendes æbletærte,
hvilket er fint med mig og mor,
for æblerne smager alligevel af lort.
Men det gav mor et dilemma.
Bager hun ikke tærte, hvad skal hun så lave?
- En kage? - Præcis.
Mor vil bage en kage og tage den med til gildet efter kirke på søndag.
Var der noget, De manglede fra butikken, hr. Jeffries?
Her står jeg og vrøvler om mor. Og De ved ikke, hvorfor jeg er her.
Mor har brug for mel.
Sækken er fuld af snudebiller, og hun tror ikke, hun kan si dem ud.
- Hvor mange pund? - En 20-punds sæk er fint.
Jeg så dig slet ikke der.
Jeg ville ikke stjæle dem. Det er en leg, jeg leger med far.
Tyve pund mel. Det bliver en dollar og fem cent.
Kan De skrive det på min mors regning?
- Selvfølgelig. - Tak, hr. Briggs.
Jeg håber at se Dem til frokost på søndag.
Frøken.
- Er du færdig med at læse? - Han forsøgte at stjæle vingummi.
- Hvad? - Den mand. Hr. Jeffries.
Jeg så ham tage nogle vingummier og lægge dem tilbage.
- Lagde han dem tilbage? - Det gjorde han.
Jeg vil tale med ham om det, næste gang han er i butikken.
- Vil du have en? - Nej.
- Hvad vil du så have? - Hans hænder var beskidte.
Undskyld mig, frue. Jeg ville ikke skræmme Dem.
- Vi vidste ikke, om her var nogen. - Her er nogen. Mig. Kan jeg hjælpe?
Ja, frue. Først vil jeg undskylde for den uhøflige introduktion.
Jeg er James McCallister, og jeg og mine venner har rejst flere dage.
Vi er pokkers trætte, og vi er faret grundig vild.
- Venner? - Ja, frue.
Det er Boots der, ude ved vejen.
Han ville ikke ride op til huset og skræmme folk.
Han er høflig.
- Og bag Dem, det er Big Mike. - Tusind gange undskyld, frue.
Jeg var lige omme bagved for at se, om der var nogen i Deres have.
- Var der det? - Niks.
I burde have banket på.
- Det gjorde vi, frue. - Det er sandt.
Jeg så Big Mike gå op til døren og banke.
Det så jeg klart med mine egne øjne.
Han kan ikke have banket højt. Jeg hørte det ikke i huset.
Ikke desto mindre.
Hvis de herrer giver mig et øjeblik til at tage mig af vasketøjet, så...
skal jeg glædeligt pege jer i retning af byen.
Det er halvanden times gåtur op ad vejen.
De har hoteller og saloons, og et badehus med en helt ny bruser.
- Det ville være rart af Dem, frue. - Det ville vi sætte stor pris på.
Min mand kommer snart, så kan han selv vise jer vej.
- Deres mand? - Ja. Min mand.
Han bør snart være her.
Deres mand er vel ikke, den fyr vi så længere nede ad vejen?
Der gik med en lille pige?
Han fulgte vores datter i skole.
Tænk engang. En voksen mand, der følger en pige i skole.
Vi lever sandelig i en ny tid.
- Det virker sandelig sådan. - Det gør det.
De siger, at byen er omtrent en halv time op ad vejen?
Det er rigtigt.
Deres mand har været længe væk, hvis han fulgte Deres datter i skole.
Jeg håber ikke, noget har forsinket ham.
Tag hen og hjælp ham.
- Er du okay? - Kællingen sparkede mig i løgene.
Du har fået tæsk af en kvinde, der ordnede vasketøj.
Er du sikker på, du har løg?
Åbn op, frue. Jeg kommer ind på den ene eller den anden måde.
De må hellere passe på med at gøre os vrede i mellemtiden.
Frue,
jeg tror, De har fået en forkert ide om mig og gutterne.
Der er ingen grund til at løbe væk og gemme sig.
Vi gør ikke nogen fortræd.
Vi må holde op med at pisse rundt og komme tilbage på sporet.
Den marskal kan ikke være langt væk.
En dag eller halvanden, højest.
Vi må fortsætte, medmindre I gerne vil i fængsel.
Eustice, hold din kæft.
Jeg ved, De er bange og gemmer Dem.
Hvis De bare vil kigge ud, vil De se, vi ikke har nogen våben.
Vi vil bare snakke med Dem.
Afsted. Hent hende. Kom her med hende.
- Overlever du? - Ja.
Få hende herover! Hurtigt!
- Hendes arm er brækket. - Det er fint. Det er fint.
Jeg føler, De har fået et forkert indtryk.
Og det vil jeg give Dem skylden for.
Da vi mødtes, introducerede jeg da mig selv, ikke?
Jeg sagde mit navn højt og tydeligt.
Det gjorde De ikke. Gjorde De vel?
Gjorde De?
- Den ære får De ikke. - Så fortæl mig dette:
Er dette Deres mand?
Er han den mand, vi så komme gående på vejen?
Er Deres mand Colton Briggs?
Har De hørt om min mand?
Jeg har sandelig hørt om Deres mand. Vi er nærmest familie, han og jeg.
Det er godt. Så behøver jeg ikke at forklare.
I kommer til at fortryde det.
- Hvem fanden er Colton Briggs? - Mener De det? Colton Briggs?
- Er dette Colton Briggs' hjem? - Eustice, ti stille.
Det er korrekt.
Og jeg er hans kone.
Og De slog mig i ansigtet med Deres pistol.
Brækkede min arm. Skød hans hest.
I har vækket djævlen.
For fanden da, Jimmy. Du roder os ud i et helved af problemer!
Jeg kender så absolut Deres mand.
Vi har kendt hinanden længe. Faktisk skylder jeg ham meget.
Det er fint. Nu er det tid til at tage hjem.
- Mor kom ikke og hentede mig i skole. - Du var ikke i skole. Du var her.
Men ville hun ikke komme og finde mig, hvis jeg ikke var i skole?
Hey, marskal! De må hellere komme herud.
Hvem er de mænd?
Hvad har vi her? Familien?
Det ligner faderen og datteren fra det billede på skænken derinde.
De må have været væk, da de fyre kom her forbi.
Gudskelov, er de okay. Endelig en smule held.
Ja, det var sandelig heldigt.
Sig, de andre skal komme ud.
Vi bør ikke gøre os komfortable i disse folks hjem.
Hey, gutter, familien er her.
- Er de stadig i live? - Jep.
Fandens også...
Er dette jeres hjem?
Jeg vil gerne undskylde for mine mænd.
Vi vidste ikke, at der ikke var nogen hjemme og...
Min kone var hjemme.
Ja, jeg... Jeg må undskylde igen.
- Jeg er marskal Franklin Jarrett. - Jeg ved, hvem De er.
Hvor er Ruth?
De sætter mig i en pinlig situation.
Kender jeg Dem?
Briggs?
For fanden da også.
Jeg undskylder, lille frøken. Dette sprog er ikke passende.
Har De en familie?
Nå, men det er en god ting.
En mand har brug for en familie. Det giver ham ro.
- Det stabiliserer ham. Det er godt. - Marskal...
Beklager, Briggs. Vi må tale sammen.
Privat, helst.
Går I ikke hen og hjælper ham med at grave det hul?
Han ikke vil have hjælp. 'Vi skulle have været bedre til vores arbejde.'
Der har han ret. Gør hestene klar.
Lille frøken...
Jeg fik Smiley til at varme os lidt kondenseret mælk med brun sukker.
Det er godt. Du vil få det bedre.
Jeg mødte aldrig din mor.
Men jeg ved, hun var en god kvinde.
Jeg kendte din far. For mange år siden.
Man møder mange mennesker i denne branche
og over tid forsvinder ansigterne ofte.
Men ikke din far.
Nej. Ikke ham.
Din far var den ondeste skiderik, jeg nogensinde har mødt.
Beklager sproget, men jeg har aldrig mødt en som ham.
Alene måden han ville se på en...
som om han så igennem en.
Som om man var ingenting.
Jeg siger det ikke om hvem som helst, men din far en voldelig mand.
Jeg har set ham skyde tre cowboys. Det var i en retfærdig kamp,
men jeg tror ikke, det rørte ham det mindste.
Jeg siger ikke, han var kriminel. Det ved jeg ikke,
men jeg kan garantere, at han ikke var en god mand.
Ikke dengang.
Hvorfor fortæller De mig dette?
Jeg vil bare have dig til at forstå, hvor god en kvinde din mor var.
Hun tog den ondeste morder og gjorde ham til familiemand.
Med en forretning.
En, der tager sig af en lille dame. Det var en god ting, din mor gjorde.
Plejede min far at dræbe folk?
Ja, men det var længe siden.
Jeg har ikke engang set min far holde en pistol.
Og det er, fordi han er en god mand nu.
På grund af det, din mor har gjort.
De bærer en pistol. Er De en god mand?
Jeg prøver på at være det.
Min mor er død nu.
Er min far stadig en god mand?
- Skal jeg sige et par ord? - De har sagt rigelig.
Intet af det hjalp.
Der er noget, De skal vide.
De fyre har efterladt et svineri i Deres lade.
Det er ikke noget, Deres lille pige bør se.
De bør nok gøre noget ved det, før De lader hende gå derind.
Vi må hellere komme afsted. Vi er nok kun få timer fra dem.
Jeg tror, jeg har en god ide om, hvor de er på vej hen.
Giv mig navnene på de mænd, der gjorde dette.
Fortæl mig, hvor de er på vej hen.
Nej. Det tror jeg ikke, jeg kan.
Det er nogle år siden, verden så den gamle Colton Briggs,
og jeg tænker, at verden nok er tilfreds med det.
Giv mig navnene på de mænd, der er ansvarlige for min kones død.
Briggs, hør lige Dem selv. Kan De se den pige derovre?
Hun har lige mistet sin mor. Hun har brug for sin far nu.
Lad ikke de ændringer, der er sket Dem, dø med hende.
Den lille pige har brug for en mand, som hun kender og elsker.
Lige siden vi blev en delstat,
har vi været en del af et nyt land.
Vi har love. Vi har rettens vej.
Folk går ikke og dræber hinanden. Sådan er verden ikke mere.
Hold Dem til Deres datter. Hold Dem til Gud.
Jeg vil finde de morderiske slyngler. Jeg vil fange dem.
Vi fører dem for en domstol, og så vil de blive hængt.
Det lover jeg Dem. Tag Dem godt af Deres datter.
Så længe den lille pige lever,
er der ikke plads til hævn i Deres liv.
- Hvad gør vi nu? - Går i seng.
Jeg har brug for dig.
JEG SKYLDER DIG MERE
'Så længe hun lever'?
Mor ville ikke syntes om, du peger den pistol imod mig.
Kom i tøjet.
Det er bukser. Ingen kjoler. Vi rejser om 15 minutter.
- Det er mors hest. - Ja. De slog min ihjel.
- Vi må rejse let. - Han kan ikke løbe med os begge.
Skal vi fange de mænd, får vi brug for en hest mere.
Ja. Vi finder en på vejen.
Det er et godt tidspunkt at gøre dette på.
Min lærer i skolen er syg. Kopper kan vare i dagevis.
- Hun kan dø. - De finder en ny lærer.
Jeg glemte mine skolebøger. De brændte nok i branden.
- Vi skaffer nye bøger. - Hvad med mit tøj?
- Vi skaffer nyt tøj. - Hvorfor brændte vi de gamle?
Fordi vi ikke tager tilbage.
Vi tager ikke tilbage.
Når jeg er færdig med det, jeg skal, finder vi et nyt sted
og erstatter alt det, du mistede.
Bortset fra mor.
Giv mig bæltet.
Vil du piske mig?
Tag den.
Derovre ved træet. Væk fra vejen.
Du kan sove i 30 minutter, ikke mere.
Så spiser vi og vender tilbage til stien.
Det gør vi hver fjerde time, indtil vi fanger dem.
- Kommer de mænd ikke længere væk? - Det er kun mænd.
De har også brug for søvn. De vil vente på os.
Fortsætter vi, kan vi være der før. Før noget...
Det hjælper os ikke, hvis vi er dødtrætte.
Eller hvis vores hest dør af udmattelse.
Det er ikke nok, at vi finder de mænd.
Vi må være klar til at slå dem ihjel. For de vil slå os ihjel.
Virkede det sært, synes De? Med den lille pige i går aftes?
- Hvad mener De? - Hendes mor var lige død.
Hun sad bare der ved liget. Uden en tåre på hendes ansigt.
Jeg har aldrig mødt kvinden, og jeg græd mere end hendes datter.
Hun er nok bare chokeret over nyheden.
Altså hendes mor er lige død. Hun kommer aldrig igen.
Det må være svært for enhver unge at forstå.
Det er det vel.
Så for fanden!
Kom med. Kom med.
For fanden da, sønnike.
Hvordan gjorde du det?
Mit ben er ødelagt.
- Sikke en skarpskytte. - Det er den marskal.
Skød du ikke marskallen?
Fandens også!
Det skiderik startede bagholdet, før vi er i stilling!
- Hvad gør vi? - Kan du se Briggs?
Jeg ved ikke, hvordan han ser ud.
Det ved du, når du ser ham. Det lover jeg dig.
Ned med dig, Smiley!
Idiot.
Lad os se, hvor langt de når nu.
Cheffen trækker sig. Når de lader, løber vi over bakken.
Jeg smutter.
Gud hjælpe os.
Er det tid til at smutte?
Jeg hørte pistolskud fra den anden side af kløften.
- Hvornår? - For ti minutter siden.
- Hvorfor vækkede du mig ikke? - Det hastede ikke.
Pistolskud kan godt skynde på folk,
men de har det også med at sænke deres fart.
Vi finder snart ud af, hvad der er sket, uanset hvad.
Sig, det er løgn.
Vil du fortælle mig, hvad fanden der lige skete?
Hvad fanden, chef?
Fyrene oppe foran skulle til at gå rundt om bakken.
- Ventede jeg, ville jeg ikke se dem. - Du skulle skyde marskallen først.
I stedet skyder geniet den første fyr, han ser,
og jager derved alle, inklusiv marskallen, i dækning. Du...
Jeg går igennem alt det besvær for at få Colton Briggs finde mig.
Så er du skyld i, der kommer en ordensmand imellem os.
Det er, som om du arbejder imod mig.
Er det det, der sker her? Arbejder du imod mig?
Nej, chef. Jeg er med dig.
- Jeg begik bare en fejl, det er alt. - Det håber jeg.
Hvis ordensmanden stopper Briggs, før han kan nå til mig...
får du med mig at bestille.
Det gør ingen forskel.
Har du noget at sige, gamle mand?
Beslutter Colton Briggs at komme, kan du lige så godt dække op til ham,
for så kommer Colton Briggs.
- Hvad laver du? - Der kommer en rytter.
En af de mænd, der slog mor ihjel?
- Måske er det en af dem fra banden. - Uanset hvad, må vi have hans hest.
- Vil du dræbe ham? - Jeg vil tage hans hest.
- Han vil nok ikke synes om det. - Mor ville ikke ønske, du dræbte ham.
Jeg ved ikke, om han er en ordensmand.
Han vil sandsynligvis ikke stoppe og give mig tid til at spørge.
Kan du ikke finde en anden måde at stoppe ham på?
Han vil komme fra den retning. Stil dig der og få ham til at stoppe.
- Hvordan? - Græd. Få ham til at ynke dig.
Jeg ved ikke hvordan.
Hvad sagde du?
Jeg ved ikke, hvordan man græder.
Hør nu på mig.
Folk i denne verden forventer, at du opfører dig som dem.
De forventer, man griner af jokes, græder til begravelser.
Og lærer man ikke det, accepteres man ikke, man skubbes ud.
Vil du lykkes i denne verden?
Svar mig! Vil du passe ind?
Så må du finde ud af at være ligesom dem.
Husker du sidste sommer, da Parsons datter døde?
Husker du, hvordan hans kone græd?
Lidt højere. 'Mit barn! Mit barn!'
'Mit barn! Mit barn!'
Vi må nøjes med det. Fortsæt sådan.
- Er du okay, lille pige? - Mit barn! Mit barn!
Barn? Hvilket barn? Hvad? Hvad snakker du om?
Du stiger af den hest.
Du skulle være taget med Mark.
- Han så ret dårlig ud. - Hvad?
- Og efterlade jer uden beskyttelse? - Jeg er ikke hjælpeløs.
Skyd ikke. Skyd ikke. Det er mig.
For fanden da, Mark. Du skræmte livet ud af os.
Hvad fanden laver du heromme? Hvor er din hest?
- Spørg dem. - Hvad fanden?
Beklager, gutter.
Så, Briggs, jeg ved, De er vred. Jeg bebrejder Dem ikke.
Men hvad end De tror, De laver, må De lade de fyre her gå.
Hent den Rossi og kom herhen med den.
- Min far vil have Deres gevær. - Gør, hvad han siger, Greg.
Jeg vil blæse den lille piges hjerne udover hele dalen.
Hører De mig?
Jeg siger, jeg vil blæse hendes hjerne udover hele dalen.
Jeg trykker på aftrækkeren nu.
Han er god til at græde.
Jeg vil prøve at gøre som ham næste gang.
I kan begge to putte jeres hænder bag på ryggen.
- Er det nok træ? - Det træ er for grønt.
Det skal blive varmt. Ser du spidsen? Den bør blive rødglødende.
Hent tørt træ. Det brænder varmere. Hurtigere.
Hør på mig, Briggs. Hør på mig.
De har endnu ikke gjort noget, De ikke kan slippe godt fra.
Jeg forstår godt, at De er under en masse pres, har mistet Deres kone.
Det må være hårdt.
Enhver kunne have gjort det samme. Truffet nogle af de samme valg.
Men De overskrider en grænse, De ikke kan komme tilbage fra.
Overfald af en marskal, mord på en marskal,
det giver problemer, De ikke er stødt på før.
Er De sikker på det?
Hvad med Deres datter, Briggs? De gør hende til medskyldig.
Disse mænd har brug for læge, og De holder dem fra det.
Nej. Det gør De. Ved ikke at sige, hvad jeg vil vide.
Jeg er forbundsmarskal. De gør mig til medskyldig i mord.
- De beskytter en morder. - Fra en anden morder.
Korrekt.
- Er dette tørt nok? - Det er godt. Læg den på ilden.
Vi er snart klar til at gå i gang.
Hvis der sker mine mænd noget, vil jeg selv jage og dræbe Dem.
Ligesom De jagede manden, der slog min kone ihjel?
Manden, der slog dine mænd ihjel?
Manden, der er ansvarlig for alt det, der sker nu?
Jeg tager chancen.
- Riv hans skjorte i stykker. - Du rør mig ikke.
Giv ham pinden, som jeg viste dig.
- Vær nu sød... - James McCallister!
Navnet er James McCallister. Han rider med tre mænd,
Michael Orleans og Boots Miller og Eustice Bedford.
De er alle hærdede forbrydere.
Rygtet siger, han lovede dem en del af en pengekiste, han har et sted,
hvis de fik ham ud af fængslet i Powell County.
Og de er på vej til Colorado.
Nogen siger, han har en lille mexicansk pige i Santa Rosa.
Retningen betød, han tog derhen. Og mere ved jeg ikke.
Hold ham.
- Nej, nej. - Din skiderik!
Jeg slår dig ihjel, din skiderik!
Hent jernet til mig.
Klem på huden rundt om såret og pres det sammen.
Vi må brænde det med jernet, ellers forbløder han snart.
- Det lugter som mors kaninkoteletter. - Det er whiskyen.
Det gør mig sulten.
Kuglen forgiftede ham. Han har én chance nu.
Men disse mænd vil ikke gå ud af denne kløft.
Når jeg til Santa Rosa, og er der ingen James McCallister,
ingen mexicansk pige, ingen bande på fire,
kommer jeg tilbage og dræber de to mænd,
før De kan vende tilbage med hjælp.
Og så vil jeg vente på Dem.
Og uanset hvor mange mænd, De kommer med, dræber jeg Dem først.
Jeg har slået Dem ihjel, før De overhovedet ser mig.
Forstår De?
Vi tager jeres våben og Deres hest.
De må efterlade mig en hest, Briggs! De kan ikke tage min hest!
Tag din mors hest.
- Den her passer mig fint. - Gør nu, som jeg siger.
Du har mere erfaring med din mors hest.
Hun kender dig. Færre overraskelser. Op.
Jeg lader Deres hest stå bundet i Santa Rosa.
- Jeg er ingen hestetyv. - Loven vil finde Dem, Briggs.
Hører De mig? For fanden da. Loven vil finde Dem.
- Der. Som jeg sagde, gutter. - Lad os åbne den og se på sagerne.
Du godeste!
'El Banco Londres Y Mexico'? Hvad fanden?
- Tag den nu med ro. - Hvad helvede, chef?
Hvor er pengene, chef?
Hvis jeg havde snydt jer, ville jeg have slået jer ihjel.
Men det gjorde jeg ikke.
Du er en beskidt rotte...
Du er ikke for klog, er du?
Men det er okay. Det er derfor, du har mig. Jeg er hjernen her.
Min hjerne ved, at da vi fik dig ud af fængsel, må vi skjule os en tid.
Mindst et år eller lignende.
Har nogen af jer en ide om, hvor mange penge dette er i Mexico?
Det der er penge nok til, at vi kan leve
som konger, så længe vi vil.
I får hver en ligelig andel,
så længe I holder jer til mig.
Eller vi kan deles her som venner.
Men jeg siger jer dette:
De penge er intet værd på denne side af grænsen.
Ikke medmindre man ved, hvor man skal bruge dem. Det ved jeg.
Hvad med den her Briggs-fyr?
Vi må finde ud af det, og det hurtigt.
Det er altsammen en del af planen.
Skal vi vente og ligge i baghold som med marskallen?
Vi ved ikke, hvor langt væk Briggs er.
Vi kan sidde i baghold i flere dage.
For det andet er Briggs ikke typen, der går uforberedt ind i et baghold.
- Hvordan indfanger vi ham så? - Jeg troede, jeg havde sagt det.
Vi indfanger ikke nogen.
Briggs kommer til os.
- Hvad har vi brug for det til? - Det er godt brænde.
- Det stod på nogens grav. - Og?
Det tilhører nogen.
Intet tilhører de døde, for de døde har ikke brug for noget.
Kun de levende har brug for at eje ting.
De levende må have mad, vand, ly, tøj, familie, penge og land.
Men de døde, de har allerede fået deres.
Når først de lægges i jorden, har de, hvad de behøver.
De er ikke egoistiske. Jeg kan lide de døde.
Jeg kan ikke lide dette. Der er en sherif.
Sheriffen er i Denver. To dage væk.
Vi skar telegraflinjerne over, da vi kom, så der vil gå fire dage,
før en sherif får nyt om, vi er her, og dukke op for at gøre noget.
Fængslet er bare til opbevaring, til ordensmanden kommer.
Jeg føler mig dog stadig ret udsat ved at ride ind i byen.
Skal du betvivle alt?
Nu må I sætte en vagt i udkanten af byen, okay?
Rider nogen ind, så giv besked.
Og roter hver anden time. I ser alle ud ad helvede til.
I må være udhvilede, når Briggs kommer, forstår I?
Og de damer, I er vel udhvilede? Jeg har brug for jeres tjeneste.
I hørte ham. Hvem tager første vagt?
Jeg tager første vagt, men I har bare at aflaste mig om fire timer.
Vil du give mig en hånd med den her?
Marskallen sagde, du plejede at slå folk ihjel.
Den marskal burde vare sine ord, når han taler til børn.
- Er det sandt? - Ja.
Han sagde, du opgav det.
Han sagde, du opgav det for mor.
Er det sandt?
Han sagde, mor ændrede dig.
Hele mit liv, selv som dreng, har jeg vidst besked.
Jeg har vidst, jeg var anderledes.
Min mor har altid sagt, jeg ikke græd som baby.
Jeg grinte ikke.
Jeg var meget ung, da min mor døde, men jeg græd ikke ved begravelsen.
Mange gjorde, men ikke mig.
Som lille legede de andre og lavede sjov og græd,
hvis de blev såret, eller hvis de var bange.
Og jeg ville se på dem. Jeg blev god til at lade som om.
God nok, i hvert fald.
At lade, som om at jeg var som de andre børn.
At lade, som om at jeg var normal.
Da indså jeg, at jeg aldrig havde kendt til frygt.
Hele mit liv havde jeg set frygt i øjnene på alle, jeg havde mødt.
Jeg var begyndt at forvente det.
Voksne mænd, der var rædselslagne uden grund.
Der var en mand, der ledte efter mig, fordi jeg skød hans venner.
Han fangede mig i badehuset.
Min pistol lå udenfor rækkevidde, ved siden af mit tøj.
Jeg husker at se den mand, der holdt en pistol mod en kold, nøgen mand,
der sad i et badekar, og alligevel rystede han.
For bange til at handle.
Så jeg rejste mig fra mit bad,
og jeg gik forsigtigt over til manden og tog hans pistol væk.
Og så skød jeg ham ned med den.
Han tiggede ikke engang for sit liv.
Og selvom jeg kunne genkende frygten i mænd
op til et punkt, hvor jeg kunne bruge den imod dem,
kan jeg ærligt sige, jeg ikke anede, hvordan det føltes.
Det var, som om... jeg var blevet født
død indeni.
Men jeg var ligeglad. For jeg var død indeni.
Hvordan ændrede mor det?
Da jeg mødte din mor, var der ingen introduktion.
Vi lærte ikke hinanden at kende.
Fra første øjeblik jeg så hende,
følte jeg noget.
Noget, jeg aldrig havde følt før.
Kærlighed?
Frygt.
For at hun ikke ville tale med mig, ikke ville elske mig.
Frygt for, at jeg ikke kunne gøre hende til min kone.
Frygt for at miste hende.
Hun var det eneste, jeg frygtede, og det eneste, jeg elskede.
Da de sagde, mor var død, vidste jeg ikke, hvad jeg følte.
Hun var din mor. Man bliver ked af det. Man føler tab.
- Var det sådan, du havde det? - Jeg følte smerte.
Som om en del af mig døde med hende.
Har du det stadig sådan?
Da mor døde, følte jeg ingenting.
Det var, som om jeg døde.
Som om jeg var fortabt.
Jeg lå i min seng på mit værelse...
i vores hus.
Men det føltes, som om jeg aldrig ville finde de ting igen.
Det vil du.
Kender du manden, der slog mor ihjel? Manden, som marskallen fortalte om?
James McCallister?
I morgen, når solen er stået op...
vil du så lære mig at skyde?
Godt.
Det kunne jeg godt tænke mig
Fandens også. Åh, noget lort.
Husk nu at holde venstre øje lukket.
Lad løbet sigte lige over dit mål.
Når du er klar, puster du forsigtigt al luft ud og lad løbet falde.
Få din udånding til at passe med, at du lægger an til dit skud.
På bunden af udåndingen klemmer du på aftrækkeren.
Træk ikke, men klem med hele hånden.
Sigtede du efter hatten?
Lige under den. Jeg sigtede efter hans bryst.
Du træk. Du klemte ikke.
Lad os prøve igen.
- Hvad er der galt? - Må jeg prøve pistolen?
Husk at klemme. Træk ikke.
Godmorgen, Eustice.
De skidesprællere afløste mig aldrig i går aftes.
- De efterlod mig derude hele natten! - Er det sandt?
Drenge? Kom herned.
Hvad er der, chef?
Eustice her har en klage, han vil lufte for resten af banden.
- Værsgo. - I to!
I skulle afløse mig ved min vagt efter fire timer.
Og det skete ikke. Og det er noget møg!
Vær sød at modtage min dybeste undskyldning på vegne af banden.
Vi er virkelig kede af det, ikke, drenge?
- Hvorfor kom du ikke og hentede os? - Hvad?
Hvis vi skulle afløse dig,
hvorfor fik du så ikke en til at tage din plads?
Eustice? Hvorfor kom du ikke bare og hentede en af dine drenge?
Jeg ville ikke forlade posten, vel? Briggs er en farlig mand.
Havde han set, der ingen vagt var, kunne han have sneget sig ind.
Du... faldt vel ikke i søvn, vel?
Nej, chef.
Eustice... du lyver vel ikke overfor mig?
Nej, chef. Altså jeg kan have...
Jeg kan have lukket øjnene et sekund... altså jeg var træt.
- Det var en lang tur og jeg... - Eustice.
Det er en forfærdelig ting at falde i søvn på vagten.
Hvad hvis Briggs var dukket op, og du sov?
Ja, han kunne have sneget sig ind og taget os, som du siger.
Nej. Jeg ville have set ham.
Jeg gjorde dig en tjeneste. Okay?
Næste gang du er på vagt, og du bliver lidt søvnig,
så klem på den brækkede finger, og du vil straks vågne igen.
Hvad er der galt?
Der er kun en vej ind i byen.
Hvis de er dernede, vil de se alle, der rider ind.
De efterlod en besked i laden.
Det føltes bekendt. Som om det var til mig.
Hvad stod der?
Jeg vil ikke gå ind, uden at vide hvad jeg leder efter.
Hvis de kender mig, vil det give dem en fordel.
De vil se mig komme. Jeg vil ikke se dem.
Tror du, de vil kende mig?
Nu rider du stille og roligt ind i byen.
Du er blevet sendt på ærinde af dine forældre oppe ad vejen.
Hold hovedet oppe og se omhyggeligt på alle.
Tag direkte til købmanden.
Gå ind og spørg manden, om du kan købe noget.
Og spørg så henslængt, om der er kommet ryttere til byen.
Hvad end han siger, kommer du straks til mig med den information.
Kan jeg hjælpe dig, unge dame?
Unge dame?
Undskyld, mine manerer. Jeg må have dagdrømt.
Jeg glemte næsten, hvorfor jeg kom herind.
Min mor fik ind i sit hoved i går, at hun skulle bage kage
til kirkens sammenskudsgilde.
Sidst bagte hun tærte, men æblerne til den
voksede på hr. Johnsons æbletræ, det bag hans udehus.
Og tænk engang, så smagte de æbler ad pommern til
og gjorde alle, der spiste dem, dårlige.
Jeg tror, at lorten i det udhus er trængt ind i rødderne
og har ændret smagen på æblet.
Hr. Johnson siger, det er vrøvl, og derfor lader han ikke mor få
flere æbler til sin æbletærte,
hvilket er helt fint med mig og mor,
for som sagt smager de æbler alligevel af lort.
Hvem helvede er hr. Johnson?
Er det den lille pige, du har set, Boots?
Det er den lille pige, vi så den anden morgen.
Vent lige, lille frøken.
Det er en fin hest, du rider på. Jeg lagde mærke til sadlen.
Vil du fortælle mig, hvor du har fået den henne?
Eller bedre endnu, så fortæl mig, hvor din far er.
Maria, hende her er min lillesøster.
Buenos dias.
Der er intet spor af ham.
- Han kommer nok snart, tror jeg. - Hende her har ikke rørt sin mad.
Hun er nok for bange til at spise.
Er det det, lillesøster? Er du for bange til at spise?
Nej.
Selvfølgelig ikke.
Colton Briggs datter er nok ikke bange for noget.
Har I hængt skiltet op udenfor?
- Rød maling. Som du bad om. - Godt. Hvor er Big Mike?
Han holder øje med vejen ind i byen.
Nå. En af jer kan sidde vagt i den anden ende af byen.
- Den anden på tværs af gaden. - Ja.
Og, drenge...
Hold jer ude af syne, ikke?
Det er vigtigt, han når midten af byen og ser invitationen,
før vi overrasker ham.
Chef, får vi muligheden for at skyde Colton Briggs, bør vi det.
Det er ikke smart at lege med sådan en fyr.
Det lyder, som om det er ham, der er bange.
Det gør det sandelig, hva'?
Hørte du, hvad lillesøster sagde?
- Er du bange? - Jeg tager den anden ende af byen.
Chefen venter Briggs når som helst. Måske bør du holde dig vågen.
- Jeg er vågen. - Godt. Bliv ved med at være det.
Vi skal lade ham komme ind i byen, før vi dræber ham.
Han vil have ham til at se, at vi har hans datter.
- Det giver mening. - Gør dig selv og alle os en tjeneste.
Ser du den skiderik, så pløk en kugle i ham.
Gå I derom.
Hvis du ikke er bange, hvorfor har du så ikke spist?
Det er sikkert gift.
Så du er bange. Bange for, det er gift.
Man er ikke bange, hvis man ikke spiser gift. Bare ikke dum.
Kan du se her?
Ingen gift. Jeg kunne ikke forgifte det, selv hvis jeg ville.
Det er vel en form for synd at forgifte ens familie.
- Hold op med at sige det. - Sige hvad?
Hold op med at kalde mig din søster. Vi er ikke familie.
Du og jeg er i hvert fald familie i næsten alle aspekter.
Ja, resultater af din fars gøren og laden,
så sandt som det er sagt.
Du lyver.
Jeg siger ikke, din far gjorde min mor gravid og fik et barn.
Nej, nej, nej.
Det var en anden mand, der stod for min fødsel.
Men han findes ikke mere...
på grund af den dag, jeg kalder min 'spirituelle fødsel.'
Ser du, det var på den dag,
at din far... besluttede, jeg ikke havde brug for min mere.
Han tog ham fra mig. Lige der foran mig.
Jeg så ham dø. Så livet forlade hans øjne.
Da stirrede jeg ind i øjnene på den mand, der slog ham ihjel.
Og ved du, hvad din far gjorde?
Han stirrede tilbage på mig.
Og så... steg han op på sin hest og red bort.
Men det var ikke hele ham, der red bort. Nej.
Ser du, han efterlod en lille del af sig selv inde i mig.
Som et frø.
Jeg arbejder på en forsikring.
De der fyre må ikke gøre sig ideer om at løbe af med pengene.
Jeg plejede ikke at kunne finde andet i disse egne end tequila.
At finde whisky i Santa Rosa? Det er et fremskridt.
Ser du, problemet med fremskridt er, at noget må ryge.
Ind med det nye, ud med det gamle.
Sådan fungerer verden.
Men den slags overgange...
de er sjældent fredelige.
Nej, frøken.
Magtovergang foregår med vold. Nødvendig vold.
Hvilket er grunden til, vi er her i dag.
Ser du, jeg har et monster inde i mig.
Djævelen selv.
Den djævel kan ikke komme ud, når der er en anden djævel i verden.
Begge disse djævle kan ikke eksisterer samtidigt.
Åh, jeg forstår.
Du er vanvittig.
Men bare rolig, min far er her snart. Han fikser det.
Ved du hvad?
Jeg er glad for, vi har denne tid sammen.
Til at lære hinanden at kende.
For efter i aften, efter din far kommer...
ja, så bliver jeg din nye far.
Og vi får at se, hvad vi må fikse.
Eustice!
Han er her, Eustice!
Han er her! HJælp!
Han er her.
Lad være, vær sød ikke at dræbe...
For fanden da også.
Han er her!
Han slog Big Mike ihjel og tog en af mexicanerne!
Djævelen skuffer ikke.
Lad os tage hen og møde far.
Afsted.
Han gik ned ad den gyde, bag de bygninger.
Gå bagom og få ham ud.
- Du godeste gud. - Eustice, hørte du mig? Afsted!
Nu har jeg dig, pendejo.
- Så du ham? - Han må være vendt om.
Jeg har ham! Han fik Boots, men jeg skød ham!
- Er han død? - Nej. Jeg strejfede ham bare.
Men han har en kugle i sig. Det er sikkert.
Han er fanget i den bygning derovre ved gyden.
Er du sikker på det?
Virker han som typen, der vil vente på, vi kommer?
Vi får at se.
I to, kan I se købmandsforretningen?
Ham, der dræbte din ven, er derinde.
Går I ikke derind og henter ham?
I får dobbelt løn, hvis I får ham ud i live.
Vær nu forsigtig. Han er en slange.
Nok er han en slange, men han er ingen troldmand.
Du må stole på mig. Kan du det?
Det ville være en skam at måtte undvære dig nu.
Briggs! Jeg udfordrer Dem.
Er det ikke, hvad I plejede at gøre? Udfordre hinanden.
At løse problemerne i en duel.
Lad os gøre det på den gamle måde!
Put den pistol i sit hylster. Ellers dræber jeg den lille pige.
Hej flotte. Husker De mig?
- Nej. - Op med hænderne.
- Dem begge to. - Den er ødelagt.
Du fik ham, chef. Hvad gør vi nu?
De kan virkelig ikke huske mig.
Det sårer mine følelser.
Men det er nok ikke så overraskende.
Jeg var bare en lille purk, sidst De så mig.
Det vigtigste er, at jeg husker Dem.
Bare rolig. Jeg er okay.
Jeg husker helt klart Dem, Colton Briggs.
Hver gang jeg lukker mine øjne, ser jeg Deres ansigt stirre på mig.
Jeg lugter røgen fra Deres pistoler,
hører lydene, min far lavede, da han døde.
Og det er derfor, vi er her.
Dem, mig... Deres lille pige.
Hun ville ikke fortælle mig sit navn, men det er ligegyldigt.
Vi er bare en stor lykkelig familie.
Ser De, vi skal have et opgør, Dem og jeg.
Og De får mulighed for at skyde en kugle i mit hoved, som med far.
Og gør De det,
vil Eustice her skyde hovedet af Deres lille pige.
- Chef, slå ham nu bare ihjel. - Hold mund.
Slår De mig ihjel...
vil Deres lille pige dø.
Alternativt kan De redde hende og se mig tage Deres plads.
Brooke...
Jeg har, hvad jeg behøver.
- Se til, man tager sig af mig. - Nej.
Og jeg elsker dig.
Nej!
For fanden da. Jeg gjorde det!
Jeg slog ham ihjel.
Beklager, far. Jeg elsker dig så meget.
- Jeg gjorde det. - Jeg er så ked af det.
Jeg slog Colton Briggs ihjel. Jeg slog ham ihjel.
Hører du det, far? Jeg slog ham ihjel.
Det er...
Det er dig.
Du er monsteret.
Du er ikke familie.
Brooke, tag din mor.
Hun fortæller dig, hvad du skal gøre.
Er du i live?
Vi fandt et andet lig i gyden deromme.
- Det gør det til fire. - Mere eller mindre forventeligt.
Saml ligene, og lad os få dem herom.
- Vil de bringe ham hjem? - Ja, det vil de vel.
Tak.
Marskal?
Hvad vil De fortælle dem?
Jeg tænkte, jeg ville arrestere dig for det, du og din far gjorde.
Fortælle, hvordan I fangede, torturerede og efterlod os i ørkenen.
Men dommeren vil nok sige, du bare fulgte din fars ordre
og var blind af raseri over din mors mord...
Selvom vi begge ved, det ikke helt er sandt.
Og i så fald vil din far blive begravet som forbryder.
Og du ville tage hjem og finde ud af, hvad du gjorde med din fars butik.
Jeg fandt en pengekiste i saloonen, marskal.
Godt arbejde, korporal. Det er alt.
Og så overvejede jeg at sige, at du og din far kom,
og du reddede min vicesherifs liv ved at udføre operation på ham.
Derefter fandt I din mors morder,
og så blev han slået ihjel under anholdelsen,
og så vil du også vende hjem.
Så da jeg tænker, at udfaldet af begge scenarier er det samme,
foretrækker jeg historien, hvor en 12-årig ikke fangede mig.
Og i den version kan vi måske også glemme alt om den pengekiste.
I den version...
får min far så lov at være helt?
I bytte for din diskretion? Ja.
- Det lyder godt. - Så er det en aftale.
Marskal?
- Fandt De Deres hest? - Bundet i den anden ende af byen.
Som han sagde.
Kom hjem med dig, lille Briggs. Tag du dig af din fars butik.
Hører du det, far?
Du bliver en helt.
Mor ville være så stolt.
- Maria, ikke? - Si, senorita.
Henter du ikke min brors saddeltaske fra saloonen?
Jeg må hellere komme afsted.
Tekster af: Rosanna Nordahl Hallgreen