"U spomen generalu Nikolaju Dmitrijeviču Kovaljovu"
1989. g.
Sovjetsko-afganistanski rat traje već gotovo 10 godina.
Oružani sukob sovjetske vojske i mudžahedina na mrtvoj je točki.
Već je umrlo 15 tisuća sovjeta i više od 90 tisuća Afganistanaca.
Kako je perestrojka uzimala maha, sovjetska vlada odlučila je
povući vojsku iz Afganistana.
No završiti rat puno je teže nego započeti ga.
Ovaj se film temelji na stvarnim događajima,
povlačenju 108. motopješadijske divizije kroz prijevoj Salang.
Zdravo, drugovi. Službena izjava sovjetske vlade,
koja dobrovoljno napušta Afganistan i, u dogovoru s njihovim vođama,
SSSR će nastojati ostvariti mirno i učinkovito rješenje za Afganistan.
Nadamo se da će afganistanski narod odabrati put mira i sklada.
Samo će tako završiti krvoproliće i uspostavit će se mir u Afganistanu.
Budućnost Afganistana umnogome ovisi o tome
hoće li i drugi potpisnici Ženevske konvencije slijediti primjer
SSSR-a i afganistanske vlade. Hoće li naoružana opozicija iz Irana...
Tišina znači da se rodio murjak.
Tako kažete u Moskvi, ha? -Jesi li kad vidio živog murjaka?
Živio sam u Moskvi skoro 6 g. Imao sam curu. Trebali smo se vjenčati.
Ona je došla njezina mama i izbacila me. -Prljavom metlom?
Jesi li našao novu mladenku?
Jesam. U Nazaret Šarifu.
Imam fotografiju. Vrlo je lijepa.
Doista jest.
Zašto se ne oženiš? -Preskupa mu je!
Da. Treba je otkupiti za 2000 dolara. -Da vidim. -Ne.
Daj da vidim! -Ne!
Što to vičeš? Ne razumijem te!
Hvala Bogu što ste došli. Kakav kaos! Viču, ali ne razumijem ih.
Zdravo. -Što je bilo?
Karavana putuje od Khosta do Gerata pa u Iran.
Pretražili smo ih. Sada viču da im je nestao novac.
500 tisuća afgana.
Novac je njegov.
Kaže da su mu uzeli novac i slomili nos.
Zašto nos? -Poludio je. Morali smo ga obuzdati. Događa se.
Pretražio si svoje? -Dvaput. Nisam našao ništa.
Druže bojniče, želite li mesa?
A što je u onom kanistru?
To nije naš kanistar. Valjda je njihov.
Vođa karavane!
Moramo razgovarati s njim. Kaže da su im ukrali novac. Želi da ga vrate.
Treba im vratiti novac. Svi ćemo zajedno na policiju u Charikar.
Ondje ćemo popisati robu i otkriti tko je kriv, tko je lopov.
Reci mu da ćemo lopova strogo kazniti.
Neće ići na policiju.
Znam ga. Iz Helmanda je.
I, jeste li sve riješili? Možete li pričekati 10-15 min?
Porazgovarat ću sa svojima pa ćemo zajedno otići.
Za 15 minuta bit ćemo na kontrolnom punktu u Charikaru.
Hajde. Idemo.
Hvala. -Dmitrijeviču... -Bok.
Prevoze heroin. -Što će drugo prevoziti?
Čekaj, Dmitrijeviču. Znao si da neće htjeti na policiju?
Pretpostavio sam. -Zajebavaš me!
Uzbek, idemo!
Larkov, baš svaki put moraš zajebavati?
Koliko ćeš mi još stvarati probleme? Ha?
Što sad?
Jesi li skužio gdje je novac?
Možda ga uopće nije bilo. -Jest. U kanistru.
Zašto nisi rekao odmah?
Oni dečki zaslužuju nekakvu zaradu. Rat je gotov. Uskoro idu kući.
Neka ponesu nešto sa sobom.
500 tisuća afgana... To je fina lova!
Skoro 200 dolara. Ti bi rado da imaš toliko love, ha, Uzbek?
Htio bi, ha?
DrSi predstavlja BRATSTVO
"Prema istinitoj priči"
Zdravo.
Pronašao si moju strojnicu?
Baš sam se pitao gdje je.
Kužim.
Ti imaš oružje...
Ja imam oružje... Evo, skinut ću ga.
Spuštam ga.
Evo, izvadit ću pištolj. Vidi, bacit ću ga!
Ni ovo mi ne treba.
Dođi da se upoznamo.
Ja sam Aleksandar. Saša. Kako se ti zoveš?
Ne? Ne razumiješ me?
Kako si?
Jako mi je drago što te vidim.
Agacija vozilu 55...
55, čujete li me?
55, javite se.
55, Agacija je. Javite se!
Agacija je. Pomoć stiže!
Naši dečki. 108. divizija.
Vidi. -Mrtav je? -Da.
Brašno! Raznijeli su karavanu brašnom. -Dignuli je u zrak.
Već treću ovaj tjedan. To radi inženjer Hoshem.
Pojave se niotkud pa nestanu. Hoshem kontrolira prijevoj Salang.
Prestani. Mrtav je.
Uništit će nam opskrbu hranom.
Što je? -Zasjeda, mnogo ranjenih. Pomozite. Ovamo!
Brže!
Pazite! -Agacija je. Stižu helikopteri!
Imaš analgetik? -Ne. -Uzmi.
Agacija vozilu 55. Čujete li me? -Idemo!
Čujete li me?
Zovi helikopter!
B6, čujete li me?
I ovaj je mrtav.
Dmitrijeviču, ovuda!
Moramo ga dignuti.
Onuda!
Drži ga! -Držim.
Dušmani!
Dušmani! Sve su pobili!
Dušmani!
Smiri se! Šuti!
Otišli su. Smiri se...
Hajde... Smiri se.
Gotovo je. -Otišli su. Hajde, smiri se...
Generale, prema našim podacima, pilot se spustio na ovom području.
Poslali smo jedinicu helikoptera. Specijalci trenutačno istražuju.
Nastavite.
Sateliti su otkrili mjesto spuštanja.
Nema tragova borbe. Ili je pilot u nesvijesti ili...
Shvaćaš li da je pilot moj sin? -Uzbunili smo sve agente.
On je moj sin. Shvaćaš li?
Dajemo sve od sebe, Vasiljev. Naći ćemo ga.
Morate ga naći. On mi je jedinac.
Znate, ima puno dobrih kasetofona.
"Akai", "Hitachi", "JVC"... Što još?
"Grundig", "Sharp"... Oni imaju bolji zvuk.
Ima i ekvalizatora i raznih gluposti.
Jamal, "as-salam alaikum", prijatelju! Kako si mi?
Bok. Uđite! -Sjedni. -Jamal...
Donesi čaja! -Dečki trebaju kasetofon. Imaš li ga?
Da! Eno ga. -Mogu li ga pogledati? Primi ovo.
Bok. -Zašto si ga doveo ovamo? -Zna se cjenkati.
Da? Prepreden je.
Znaš se cjenkati? Ne. On zna.
Dečki, gle! "Sharp" za dvije kasete. Može?
Hoću "Panasonic". -Možemo li ga uzeti? -Da, da. -Dobar model.
Vidi! Zvučnike možete postaviti po sobi.
Ima ekvalizer i sve. I mikrofon! Možete poslati snimke curama.
"Čekaj me. Tvoj se ratnik vraća kući, i to ne praznih ruku.
Galja, ulickaj se. Budi spremna!"
Zgodna stvarčica. Koliko tražiš za nju?
700. -700? Pošteno.
Dajte mi novac. -Što ti je? -Kažem, dajte mi novac. Slušaj me.
Neću platiti 700. -Začepi i daj mi.
Dobar uređaj. -Da. -Kvalitetan kasetofon.
Evo. Uzmi.
Ne moraš brojiti. 500. -500? Ne!
Čekaj, Jamal. -Ne može! -Zakon je takav. Uzeo si novac?
Uzeo si novac. Zakon je takav!
Jamal, zar nismo braća? -Dobro, nagovorio si me.
Uzeo ga je! Ako ga uzme, roba je naša.
Bravo. Idem po bakšiša.
Dečki, što čekate? Dođite ovamo! -Da, gospodine. -Uzmi komad.
Jamal, daj i šteku cigareta. Mali, uzmi! -Hvala.
Uzet ću i časopis, može? -Ne moraš pitati. Jamal je dobar, zar ne?
Zabavljate se?
Što to radite? Dok se mi ubijamo u planinama, vi se ovdje cjenkate?
Daj mi cigaretu. Hajde!
Hvala.
A što ti je ovo? Pornić?
Druže poručniče! Molim vas, pomozite. Specijalci gnjave naše dečke.
Ubit će ih.
Daj da vidim. -Dobre cigarete.
Dečki, smirite se. -Što vam je? -Ohladite se! -Što želite?
Fora kazić. -Vrati mu ga.
Tko je ova budala?
Vrati im kasetofon. -Ili što?
Rekao sam da mu vratiš kasetofon. Što je, glup si? -Andrej, mogu? -Izvoli.
Hajde!
Nokautiraj ga!
Ubij ga!
Uguši gada! Hajde!
Hajde, uguši ga!
Nokautiraj ga!
Što to radite?!
Koji vam je vrag?
Samo smo se hrvali.
Koliko si dugo u Afganistanu? -Prvi mi je dan.
Dobro se tučeš. Bio si sportaš? -Da. Grčko-rimsko hrvanje.
Onda ću te zvati Grk.
Hoćeš u moju izvidničku postrojbu?
Da.
Okreni se!
Jesi li me čuo?
Još koji dan do demobilizacije. Obećali su da neće biti sukoba.
Ovaj je kišlak pod Hoshemom.
Misle da ćemo ondje naći generalova sina. Lak zadatak.
Boli me kurac za njegova sina!
Lijepo je ovdje.
Sviđa ti se?
Onda ostani ovdje.
Jeste li čuli Saharovljev zadnji govor?
Čiji? -Akademika Saharova.
Tko je to?
Dobre ženske! -Znate da se kod kuće sve mijenja?
Sad govore istinu, pa i o ratu u Afganistanu.
Kako je bilo na dopustu?
Trulio sam. Jedva sam čekao da se vratim.
Je li istina da cure kod kuće sad nose mrežaste čarape?
S ovakvim rupicama! -Ne seri.
Koliko si ih poševio? -Kažem ti, gubio sam vrijeme. -Gledajte desno!
Što je, više ne voliš ženske? -Jebi se!
Želim napraviti reportažu o vama.
Zašto o meni? -Da pokažem život običnih vojnika, a ne generala.
Gdje ti je kaciga?
Stavi je na glavu i ne skidaj je.
Hajde, reci iskreno. Jesi li poševio koju?
Nisam. -Zašto?
Čekaš i čekaš dopust...
Onda dođeš kući i nemaš što raditi. -Zašto?
Zato.
Kao da TV odjednom izgubi boju.
Nije ti se mogao dići? -Jebi se!
Čuj, stari, uskoro me šalju kući, a nemam dušmanov nož. Trebam ga.
Larkov, pukao si kao kokica, ha?
Pokret!
Idemo!
Mali, za mnom!
Hajde!
Brzo! Trčite!
Spreman?
Je li živ?
Naprijed!
Ručna bomba!
Idemo!
Ostani ovdje.
Poručniče!
Ahmedov, pokrivaj me!
Ustani!
Pogledaj me! Gledaj me!
Vidiš me? Vidiš me?! Karlamov će me ubiti.
Idemo. Hajde. Dođi.
Tuda!
Bojiš se? -Makni se! Snimaš mene ili magarca?!
Jesi li živ? Halo? -Jesam.
Magarac ti više nije zanimljiv?
Dečki, jeste li živi?
Vidiš, novinarčiću...
Reportaža ti neće biti dobra.
Stisnuli su nas u stupicu. Nismo heroji.
Moram trčati...
Larkov, kamo ćeš? Stani!
Pokrivajte ga!
Kakav si to debil?! Hoćeš kući u lijesu?!
Htio sam ukrasti nož. -Tim ću ti nožem odrezati jaja!
Novinarčiću, izbriši ovaj dio o nožu.
Kvragu! Ta strojnica će nas sve ubiti.
Izbriši i ovo o strojnici.
Jebote...
Mali, pokrivaj gore.
Fino. Mali, hoćeš li jesti?
Ne mogu. Pokrivam vas. -Slušaj me.
To je naredba. Jedi. -Ne mogu! -Ne budi drzak!
Jedi.
Fino je.
Za mnom!
Naredniče!
Dosta žderanja.
Dosta!
Što će vam jastuci? -Da mi dupe ne utrne u vozilu.
Idemo. Hajde.
Mali, dođi ovamo!
Dokrajči ovog bradatog.
Hajde, upucaj gada. -Ne mogu. -Molim? Pucaj!
Pucaj, vojniče!
Vojniče, to je naredba. Hajde!
Hajde. -Ne želim. -Hajde!
Hajde, mali!
Smiri se! -Pustite me! -Saberi se! Hej!
Zapamti: ovo je život. Ili će on ubiti tebe ili ti njega. Jasno?!
Poručniče. Upravo smo obavili Malčevu inicijaciju. Bravo, Mali.
Gonite se!
Što je? Dobro je.
Čiji je? -Moj.
Prvi ti je? -Da.
Izgubio si se?
Malo, da. -Evo trofeja! Uzmi.
Ne želim ga. -Uzmi ga. Tradicija. Trofej od prve osobe koju si ubio.
Što je slušao?
"Jimmy-jimmy, acha-acha."
Idemo, poručniče.
Trebam još kadrova za reportažu.
Možete li polako pokucati i otvoriti?
Stani! Svi će ti se smijati. -Možete li ih polako otvoriti?
Živ?
Vražja zasjeda! Izgubili smo dvojicu, a malog Vasiljeva nema.
Možemo ih uzeti sa sobom. -Što?
Da napravimo juhu. -Baci je!
Postavili su bombu. Znali su da dolazimo. Idemo. Baci kokoši!
Bojniče!
Bilo tko!
Što je?
Vasiljevljeve slušalice.
Odveli su ga u planine.
Mislim da mi ne pristaje. -Ma daj, jakna je zakon!
U čemu je problem?
Problem?
U tome što Hoshem kontrolira Salang, a nemamo informacija o njemu.
I što onaj tvoj Tarek ne pomaže.
Neće pomoći. Znaš zašto?
Jer je Hoshem Tadžik, a Tarek Paštunac.
Paštunci nikad ne bi pomogli Tadžicima.
Čuj, Madjed.
Što ćeš ti nakon što mi odemo? -Ne znam.
Vjerojatno ću otići kući i stopiti se među ljude ondje.
Idemo.
Jakna je dobra. Uzmi je i idemo. Hajde!
Neću je uzeti. -Što? -Neću. -Zašto?
Ne želim je. -Pa jakna je dobra! Zašto? -Ne. Tko je jebe.
Kupit će je.
Provest će naše ljude kroz Salang za 5 milijuna afgana.
Vedar je momak. Rat mu je samo posao.
Mnogi misle da nije dovoljno revan za džihad.
Šteta.
On ima svoje šefove, mi imamo svoje,
ali bit će loše ako saznaju da je proveo naše kroz klanac.
Zato moramo smisliti nešto. -Neka se ne brine. Smislit ćemo.
Hoće pet milijuna i moju jaknu.
O. K. Dogovoreno?
Dogovoreno.
Što ćeš.
Smijem li ga pokriti?
Ali zašto moja jakna?
Imaju puno ovakvih lutaka?
Lutaka da.
No jakna je bila jedinstvena.
Ispričavam se,
u onom kamionu nisu živi ljudi.
Kako to mislite, nisu živi? Mrtvi su?
Čuli su naredbu "stav pozor"
i drže se. Vrhunski su obučeni za borbu.
Zašto snimaš njih? Htio si snimati mene!
Ili snimaj planine. Vidi kako su krasne!
Sviđa mu se što smo smislili. Hvalisat će se da je ubio nevjernike.
Čak mu je žao što odlazimo.
Pitaj ga zna li što o Vasiljevljevu sinu.
Avion je udario Sardara, Hoshemova tjelohranitelja.
Kustos im je dostavio dva "Stingera".
Kustos je iz Amerike.
Dečki, što to radite?
Vasja? Vasja! -Hej.
Polako, to je Vasja. Vasja! -Nema noge.
Smiri se, Vasja.
Prikvači mu glavu!
Ne možete spasiti Vasju? -Hoćemo! Hajde, Vasja!
Vasja! Za 2 tjedna ide kući! Duguje mi 13 rubalja!
Nude deset tisuća dolara za naše glave. -Deset tisuća!
Deset somova... Fina lova.
Da te otkucamo?
To nije njegova ruka! Ovo je!
Gdje su mu noge?! -Tražim ih. -Larkov, Meljnik, dosta cirkusa.
Spalite lutke. -Vasja je živ! Može sjediti u garnizonu i bez nogu.
Zapovjedniče. -Onda ga ti njeguj.
U redu.
Postigli smo dogovor s agentom.
U roku od iduća dva tjedna
divizije će proći kroz prijevoj Salang.
Tadžiku ne možemo vjerovati. Prevario vas je.
Sve će vas pobiti! -Što onda predlažete?
Moramo uništiti cijelu skupinu raketnim bombama
i tada izvući diviziju. -Ondje je deset kišlaka, stotine civila.
Tarek, dosta je ubijanja. Moramo se dogovoriti.
Idem u Kabul. Ideš sa mnom?
Hoshem mi je zarobio sina. Hoćeš da bacim bombu na sina?
Znate, žalit ću se Moskvi.
Slobodno piši Komunističkoj partiji. -I hoću! Pisat ću Gorbačovu!
Bojnik Kolbasin, generale.
Što to imate? -Projektile. Ne nosimo ih kući,
a ne možemo ih ostaviti lokalcima.
Bojniče, sve je spremno. Da ih aktiviramo?
Sinko, ja ću.
Imam dvije konzerve mesa. Hoćeš ih? -Ne. -Zašto si me onda zvao?
Hoću AGS. -Minobacač AGS-17? -Da. Jedan dobar čovjek treba ga.
Milijun. -Ne.
Prodat ću ga za milijun. -Ne.
Sretno ti bilo.
Čekaj!
Milijun. Pristajem.
Dođi sutra. Čekat ću te.
Selam alejkum, prijatelji!
Odmotaj ga.
Gledate automatski minobacač AGS-17. Zovemo ga "Plamen". Prevodi.
U magazinu se nalaze ručne bombe. Prevedi.
Može ih ispucati do Pakistana.
To nije stroj, nego oružje vraga!
Kad pucate, morate se uprijeti cijelim tijelom jer trza kao magare.
Hoće li ga ili ne?
Što je? -Nije tu. Gdje je? -Pa pred vama!
Moram ga izvući iz skladišta.
Donijet ću vam nov novcat iz skladišta! Što hoćete?
Uzet će ga. -Milijun afgana. -Pristaju.
Koliko je to? -Milijun afgana.
Donijet ću vam ga sutra. Ovo je dar za vas. -Čekat ćemo.
Čuvajte se. Mali, idemo.
Stvarno ćete im dati minobacač?
Debilu! Obećao sam im.
Gad!
Nije ovdje.
Što čekaš? Idemo!
Nije ni ovdje.
Kvragu, što ću sad? Imam novac, ali nemam ga kamo skriti.
Ne ceri se!
Zastavniče, idemo se zapiti?
Slušaj me, mali.
Ako ikomu kažeš za lovu, odrubit ću ti glavu!
Jasno? Ne čujem te! -Jasno.
Debil.
Ovo mi je trebalo. Bit će skriven ovdje tjedan dana,
a zastavnik Abdasalamov odnijet će u SSSR što?
TV "Trinitron"? -Molim? -TV "Sony Black Trinitron". -Bravo.
Brate, reci mi gdje je Abdasalamov? -Nije ovdje. Odlazi!
Kako nije? Hitno ga trebam. Molim te, pozovi ga.
Kažem ti da nije ovdje. Odlazi! -Kako nije?
Trebam onakvo oružje. Molim te! -Makni se ili ću pucati! Odlazi!
Jamal, zašto me tražiš tako kasno? -Dođi, prijatelju.
Nabavio si ga. -Jesam. -Stvarno? Sony? -Da!
"Black Trinitron"? -Da, da! -Je li ekran dovoljno velik? -Da, da.
Koliko stoji? -Cjenkat ćemo se. -Hoću ga vidjeti čim prije! -Dođi ovamo.
Ako se pomakneš, ubit ću te!
Uđi!
Polako! Što vam je?!
Što je ovo? Tko ste vi?
No dobro, idem!
Spustite oružje.
Što je, dečki?
Polako...
Polako. Spustite oružje!
Kamo ću pobjeći?
Hej! Tko si ti?
Čovjek. -Rus?
Da, Rus. -Vojnik? Iz koje postrojbe?
To te se ne tiče. -Uskoro će se ticati svih
kad nam iskopaju oči i odrežu uši. Sadisti su!
Žele te u jednom komadu.
Vredniji si ako si živ i zdrav, a novac vole više od svega.
Ne paničari. Uskoro će te prodati i vratit će te našima.
A ti?
Ja ću pobjeći. -Kamo, glupane?
Svi ćemo pomrijeti ovdje. Gotovo je.
Zemljače, što to praviš?
Brodić. -Zašto?
Pitam se gdje je ona životinja Sardar naučila engleski.
U Londonu, na obuci za pilote. -Čega?
Stingera. -Sranje!
Kreteni!
Bok, Bacha! Čekaj.
Stani. -Kreteni mali!
Izvoli. To je dar za tebe.
Brodić. Hajde, uzmi ga.
Uz obalu plavog mora stoji zeleni hrast na kojem, vezan zlatnim lancem,
danju i noću mudri mačak hoda ukrug.
Ulijevo... -Kad hoda ulijevo... -Pjeva pjesmu junačku.
Kad hoda udesno, priča bajke o čudesnim bićima:
goblinima izgubljenim i sirenama blistavim.
Što kažeš? Puškina se čita i u Afganistanu! -Bravo!
Puhni.
Jako lijepo. Dođi, imamo dar za tebe.
Hajde.
Ovo je za tebe.
Sad ćemo ga upaliti.
Krenuo je! -Ovime se upravlja.
Hajde, isprobaj.
Sviđa ti se? -Je li priznao? -Ne. Kaže da je to učinio za Alaha.
Htio je vratiti novac mulama. -Za Alaha? -Da.
Dmitrijeviču, daj da ja porazgovaram s njime.
Slobodno.
Madjed! Dosta!
Vidi što sve može.
Dakle, ovako. -Da? -Kaže da ga je dao Sardaru.
Sardar tjelohranitelj inženjera Hoshema. Imaju kamp u klancu.
Sardar je Hoshemov čovjek...
Dakle, može nas odvesti do njega. To je jedinstvena prilika.
Što je bilo? Vidi, naša ruska braća izgradit će nam ovakvu željeznicu,
a ti ćeš biti strojovođa!
Ljeskov će prikazati film u Gorbandu.
Može organizirati sastanak. Vjeruju mu. -Dobra ideja.
Onda sutra svi gledamo film.
Sve je u redu. Došao je.
Zdravo, Madjed. -Kako si? -Dobro. Hoćemo li zapaliti?
Večeras će prenijeti našu ponudu inženjeru Hoshemu.
Pilot je skup. -Želimo ih obojicu.
Bilo mi je zadovoljstvo, gospodo. Doviđenja.
Vrlo je brzo otišao. -Mislim da nam ne vjeruje.
Ili hoće pogledati film u miru.
Odličan film! Sjećam se kad sam ga prvi put gledao.
U art-kinu u Moskvi.
Na Arbatu. -Da.
Bilo je proljeće. Djevojke su šetale u kratkim suknjama.
A kakve su ovdje? Sve umotane u crne prnje. Nemaš što gledati.
Madjed, kad rat završi, idemo u birtiju i kino
da uživamo u djevojkama. -Obećavaš?
Kunem se. Povest ćemo i Grka. Grče, čuješ?
Što? -Hoćeš s nama u birtiju i kino?
Neka dođe i Dmitrijevič! -Ne, on ti ne ide u birtije.
Ići će u onaj otmjeni restoran "Prag".
Kamo ide? Sere mu se?
Smiri se, Madjed.
Studirali ste u Moskvi? Hoćete li mi reći o tome? -Naravno.
Držite se! Pazite...
Dušmani!
Novinarčiću, jesi li živ? -Noga!
Pomoći ću ti.
Budi miran!
Grče, nemam metaka. Daj mi magazin! -Moramo van!
Neva, Irtiš je! -Neva je. Slušam! -Irtiš je! -Slušamo!
Pali smo u zasjedu u klancu. Kamion nam je uništen.
Primljeno! -Trebamo pojačanje.
Jeste li čuli?
Irtiš, primljeno. 5 minuta!
5 mina, Irtiš! -Dečki, gdje ste? -Sad ćemo vas izvući!
Zašto ne pucaju na nas? -Žele nas žive.
Radi nagrade? -Netko nas je izdao.
Za sastanak smo znali samo ti, ja i Ljeskov. -Uzbek je znao! Uzbek!
Otišao se oženiti. -Odakle mu lova za to?
Od ovoga. Eto ti odgovora.
Daj mi pištolj.
Odmah!
Što je ovo? Kvragu! Kakvo je ovo čudovište?
Strašno!
Prijatelju, tražio si me?
Gade!
Sardar!
Sardar! Oprosti!
Sardar!
Gade! Što si to učinio?
Što je ovo?
Gade.
Izađite! Brzo!
Pogledajte nevjernika. Pogledajte.
Oprosti mi, Sardar! -Prljava izdajica!
Bog prašta!
Tvoja majica? -Da. -Odletjela je.
Uzmi.
Bravo, napucao si je.
Znaš, rat je na samom kraju
i rastrgan sam.
Bojim se.
Da ću umrijeti ovdje na kraju.
Neću otvoriti.
A ni ti. Sjedni.
Zašto tako buljiš u mene?
Zašto se praviš da si James Bond?
Došao si ravno iz Londona.
Hoćeš reći da se ne bojiš ničega?
O, bojiš se, čak i više nego ja.
Zašto si onda došao ovamo? -Jer sam se jako bojao.
U Londonu sam se bojao.
Da će nam se država raspasti.
Da sam beskoristan.
Da smo obojica beskorisni.
Naša nas zemlja ne treba.
A ovamo sam došao da stvari budu jednostavne...
Ovo ti je prijatelj, ovo neprijatelj...
I to je to.
Kakav smo tim! Dvije kukavice.
Jedan je došao u Afganistan zbog straha, a drugi se boji kraja rata.
Bojat ćemo se zajedno.
Donio je pismo od Hoshema.
I grožđe iz Parvana. Zna da ga obojica volimo.
Hej, odvedi magarca!
I, što piše? -Dmitrijeviču, pristao je.
Ispričava se na nesporazumu. Vratit će nam zatočenike.
Slava Alahu!
Jeste li sigurni? -Da. -Grče, jesi li kad vidio ovakvu lovu? Nova novcata!
Vratit će vašeg sina i propustiti diviziju kroz prijevoj.
Morate otkazati misiju.
To je neodgovoran rizik. Zamka! Vjerujete inženjeru Hoshemu?
Pogledajte.
Ostavili su mi to pred vratima. Vidite što radi vaš prijatelj!
Ovoliko vrijede vaši dogovori!
To je Zmaraj. Pomagao nam je.
Pokušat ćemo se dogovoriti. -Uzaludno pokušavate već šest mjeseci!
Predsjednik Najibullah rekao mi je
da će rat s mudžahedinima voditi do samog kraja! Hoshem je najgori.
Vi ćete otići, no rat će se nastaviti.
Možda bismo trebali otkazati. Opasno je.
Dajte da pokušamo.
Ako uspije...
Dogovori se s Hoshemom.
I vrati mi sina. Živog.
Što će ti uže?
Mogu raditi! Nemojte!
Operite ih. Vraćamo ih večeras.
Dečki, nemojte!
Sad smo gotovi. Gadovi će nas ubiti.
Stari, gotovi smo. Objesit će nas. Gadovi!
Što to radiš? Koji ti je vrag?!
Skrij taj nož, molim te!
Budalo!
Pomoći ćeš mi? -Ne.
Uzmi noš. -Skrij ga! Baci ga!
Rusi, perite se!
Hoće da se operemo.
Nemoj!
Budalo, stani!
Razmijenit ćemo vas!
Bacha, što to radiš?
Polako. Pa mi smo prijatelji, zar ne?
Prijatelji.
Pa to sam ja. Nemoj pucati.
Nesretni slučaj. Pilot nije znao da će nam ga vratiti
i pokušao je pobjeći. Ubio ga je 11-godišnji dječak.
Nisu mu naredili. Ne mogu naći dječaka,
no predat će nam ga ako ga nađu.
Ne morate ga tražiti.
Uzet će samo pola otkupnine, ali ima drugi prijedlog:
ako prestanemo napadati, provest će nas kroz Salang.
Pristajemo.
Umrijet ću ako ne dobijem cigaretu.
Ono je bio prokleti pakao! Žene su im ružne kao psi.
Da mu dam još? -Ne.
Uzmi.
Želi dva taoca. Pustit će ih kada naša vojska prođe Salang.
Znao sam da ništa od toga.
Hoće ih kao jamstvo da ga naši helikopteri neće bombardirati.
Ne mogu pristati. Otkaži operaciju. -Čekaj. Ne možemo otkazati operaciju!
Ja ću biti jedan od taoca. Spreman sam. -Ne ti. -Zašto?
Jer ti zabranjujem.
Opasno je. Otkazujemo operaciju. -Prestani!
Imamo cijelu diviziju, tisuće ljudi!
Onda ja moram biti talac. -Ne možeš.
Ti si pukovnik obavještajne službe!
Znaš što će učiniti kad otkriju da drže veliku ribu.
Ja sam obični vojnik, nitko i ništa! Koga briga za mene! -Žele dvojicu.
Ja ću s njim.
Smijem li?
Idi. -Što ti je? Jesi li lud? -Ako hoće ići, pusti ga.
Uzmi mu pušku i prsluk.
To je ludost.
Dečki, ima li tko kapu? -Ja. Daj mi. Glava mi se smrzava. -Ludost!
Grče, uzmi cigareta! -Imam, hvala. -Uzmi još! -Ne trebam ih!
Nisam ih trebao pustiti.
Gdje smo? -U bajci. Naša vlastita "1001 noć".
Ovo je ratni logor inženjera Hoshema.
Što buljite? Da, Rus sam. Hajde. Hodajte!
U barake!
Upozorio sam te. Hoshemu se ne može vjerovati.
Podmukao je i dvoličan.
Zašto su ga ubili?
Kako da ga ovakvog vratim majci?
Moramo ih napasti dok nije prekasno. To je jedini način!
Ispričava se što kasni. Zove vas na doručak. -Hajde!
Zamisli, Fadejevljeva "Mlada garda".
Što kaže? -Da iz ove knjige naučio mnogo.
Idemo jesti.
Kaže da je u diplomirao hidrologiju u Minsku.
No onda je počeo rat.
Lako je početi džihad, no nitko ne zna kako ga završiti. Istina.
Zamisli, čak je nazvao jedan odred "Mladom gardom".
Ne čudim se. Idem pušiti.
Mogu li užicati jednu?
Ovdje nema cigareta. Hoshem ih ne odobrava.
Kako se zoveš?
Vitja.
Prvih šest mjeseci bio sam im zatočenik.
Htio sam pobjeći.
No nemaš kamo pobjeći. -Jesu li te tukli?
Ne.
Inženjer Hoshem posjećivao me. Razgovarao sa mnom.
Mnogo mi je toga objasnio. Zatim sam postao musliman, oženio se
i sada živim ovdje. -Što ćeš nakon što mi odemo?
Vi ćete otići...
A inženjer Hoshem ostat će ovdje. -I ti s njim?
Dok god me on treba, bit ću ovdje.
Ako hoćeš pisati obitelji u SSSR-u, predat ću im pismo.
Ne, hvala. -Sigurno?
Što da im kažem? Svejedno je jer ionako neće razumjeti.
Grče, dolazi ovamo! Naše jedinice krenule su!
Uzmi. -Ne... -Ne trebam ih! Uzmi!
Idu kroz Salang!
108. motopješadijska divizija prešla je iz provincije Parvan
kroz prijevoj Salang,
koji se smatra vratima do središnje Azije.
Uspjeli smo? -Čini se da jesmo.
Naši ljudi odlaze.
Idemo? -Ne. Moramo pričekati četiri sata. -Zašto?
Trebaju jamstvo.
Što je, Vitja? -Hajde.
Natrag u tamnicu? -Pustit će vas! Hajde!
Grče!
Bombardiraju. -Tko? -Naši.
A što je s nama?
Na nas su zaboravili.
Oglušio si?
Oglušio si? -Što? -I ja!
Začepi si nos i pročačkaj uši.
Počevši revoluciju u Afganistanu, vjerovali smo u svijetlu budućnost.
Je li bolje? -Da.
Sanjali smo o boljem Afganistanu. -Ne razumijem.
Dogovorili smo se s njima. Propustili su nas!
Čačkaj uši! -Jesam!
Prijatelji su nam obećali pomoć.
Halo? Ima li koga živoga?
Nemoj ga gledati. Moramo ići. Hodaj!
Hodaj! Ne gledaj! Gledaj pred sebe! Hajde!
Hajde!
Grče, pred sebe!
Hodaj! Idemo!
Inženjer Hoshem rekao mi je što mule govore o nama.
Da smo im došli oduzeti žene i djecu. Rekao je da je prije i on to mislio.
Zatim me pitao zašto smo došli u Afganistan. Rekao sam mu
da sam prije mislio da smo došli pomoći izgraditi socijalizam...
A što sad misliš?
Sada nemam pojma.
Dječak od 10-11 godina leži mrtav s pištoljem u rukama...
Ne razumijem. Ima tako male ruke. Kako ga je uspijevao držati?
Znaš čiji je to pištolj?
Pilotov. Generalova sina.
Metak je prošao ravno kroz njega.
Na leđima je imao rupu, veliku rupu, poput...
Poput razbijene staklenke marmelade.
A ja sam ga ubio.
Bojniče, reci mi varam li se,
ali zar sam išao u ovaj rat da ubijem dječaka?
Došao si braniti svoju domovinu. Prestani cviliti!
Sve će biti dobro. -Više ništa neće biti dobro. Natoči mi još, može?
Nema više. Ionako ti je dosta! Idi spavati.
Sve će biti u redu.
Aha.
Dečki, imate cuge?
Sve smo popili, poručniče. -Ma da?
Zašto se sve popili?
Ne znam što da kažem. -Bravo.
Znate što?
Znate...
Dobro je što odlazimo, zar ne?
"SSSR - UTVRDA MIRA"
Hajde, bojite.
Kamo je krenuo? Druže poručniče!
Kamo idete? Ondje ima mina.
Mina! -Boli me briga! Neka sve ide k vragu!
Bog voli nasilje! -Stanite! Ondje ima mina!
Druže poručniče! Stanite! -Sve ide po planu!
Sve ide po planu!
Maknite se, ondje ima mina! -Budalo!
Što ćeš mi sad, ha?
Hajde, ako se usudiš! Gade!
Znam da ti je sada teško.
No nemoj se igrati minama.
Jebi se.
Kurca ne razumiješ.
"Grad Kuška, Uzbekistan, SSSR"
Drugovi vojnici!
Zastavnici, oficiri...
Hvala vam na službi.
Zapovjednici, pripremite se za ukrcavanje.
Reci im da sviraju tiše. Zvone mi uši.
Kažu da mogu ili glasno ili nikako. Da im kažem da prestanu?
Neka sviraju.
Nikolaju Dmitrijeviču, dođite ovamo!
Pridružite mi se. Sam sam. Donesi nam boršča.
Natoči nam.
Molim vas, sjednite.
Zašto ste to učinili?
Što? Što si rekao? -Htjeli ste osvetiti svojeg sina?
Ubio ga je dječak od 11 g. Osvetili ste se dječaku?
To je rat. Umiru i dječaci!
Mislite da sam ja odlučio?
To je bila izravna naredba. Nazvali su me iz Moske!
Nisu naredili da bombardirate Hoshema!
Odlučili ste se osvetiti. Umrli su civili. Shvaćate li da je to podlo?
Rekli su mi da ih napadnem i jesam!
I učinio bih to ponovno!
Rat možeš započeti samo ako si siguran da možeš pobijediti.
Jesmo li pobijedili? -Jesmo! -Aha... -No moramo otići!
Jer imamo previše savjetnika poput tebe!
Nećeš piti sa mnom?
Neću.
"Vojnik se vraćao kući i vidio je dječake.
'Gdje su vam majke, dečki?' upitao je vojnik dječake.
Mama mi je anarhija, a tata čaša vina!
Mama mi je anarhija, a tata čaša vina!"
Još! -"Svi su imali kul jakne, svi su bili visoki.
Vojnik ih je htio proći, no..."
Koji vam je vrag? Pijete na trgu? -Bojniče, slavimo medalje!
Smirite se.
Grče, ti si zapio svoj orden?
Što ćeš sada raditi? -Mislim da ću prijeći u rezerve.
Da, vojska nije za sve...
Dečki, 16.45. Moramo krenuti.
Hej, imaš li sat?
Donio sam i tebi.
Ovo vam šalje zapovjedništvo. Uzmite si.
Hvala, bojniče.
Pomakni se. -Daj meni. -Zatvori. -Izvoli.
"Dečki su izveli psinu nad jadnim vojnikom.
Obojili su ga crveno-plavo i doveli do ludila.
Mama mi je anarhija, a tata čaša vina!
Mama mi je anarhija, a tata čaša vina!"
Naša eskadrila posljednja je napustila Afganistan.
Spalili smo tajne dokumente koji su odjednom postali nepotrebni.
Madjed je otišao u planine. Mudžahedini su ga već tražili.
Volodja ga je natjerao da uzme Hoshemova magarca.
Ja sam shvatio da se više nikad nećemo vidjeti.
Svi smo umrli u afganistanskom ratu.
Čak i oni koji su preživjeli.
Drukčiji ljudi vratili su se u drukčiju državu.
Sovjetski Savez umirao je, kao i mi.
Morali smo ponovno naučiti živjeti...
Prijevod - RETAiL Obrada za HD metalcamp (DrSi)