‫אני צריכה לנטר את זמן המסך שלך, בחור צעיר?‬
‫לא, אני פשוט אוהב להשגיח עליהן. אני מקווה שזה בסדר.‬
‫זו לא מציצנות אם זה מחקר.‬
‫אלא אם כן זו אכן מציצנות.‬
‫הידיים שלך לא היו בכיסים, נכון?‬
‫אלוהים, גרטשן. לא.‬
‫- בדיחה גרועה. - בדיחה חולנית.‬
‫אתה מתחיל להשתגע קצת מרוב הבידוד?‬
‫זה קורה.‬
‫אתה יודע, היה מחקר שנערך באוקספורד על השלכות של בידוד...‬
‫עוד כמה זמן?‬
‫אנחנו אוספים נתונים. זה ייארך ככל שנצטרך.‬
‫מתי נוכל לתת להן לבלות יחד?‬
‫אין להן שום מושג מה קורה, גרטשן.‬
‫המעט שאנחנו יכולים לעשות הוא לתת להן תמיכה כלשהי. חרא.‬
‫באמת חשבתי שתהווה ערך מוסף.‬
‫לכן אני משלמת לך משכורת כזו.‬
‫לכן קילפתי אותך מספת העור המזויף הספוגה בג'ין‬
‫שגססת עליה, והואלתי בטובי לצרף אותך.‬
‫אתה, שיושב שם וחולם בהקיץ על לשחק את תפקיד האח הגדול המגונן,‬
‫שמתרעם בנוגע לרווחה שלהן.‬
‫אתה באמת חושב שזה ערך מוסף בשבילי?‬
‫הארגז הזה היה אמור למלא את אחר הצהריים שלי.‬
‫אולי אפיל אותו עליך.‬
‫אם אתה מעוניין להוכיח לי שיש לך ערך,‬
‫תמצא לנו דרך לצאת מזה.‬
‫סודי ביותר חסוי‬
‫מהסוכן בלאק 10 בינואר - אי‬
‫שחר חווה‬
‫"אף אחד לא בא לחלץ אותנו.‬
‫"מספר הימים שחלפו כאן, 22."‬
‫מספר הימים שחלפו מאז שהמטוס טס מעלינו, שישה.‬
‫מספר הימים בלי אוכל, שניים.‬
‫אף אחת לא בכתה כבר זמן מה.‬
‫אף אחת כבר לא נראית ממש מפוחדת.‬
‫לא כי אנחנו חזקות או אמיצות.‬
‫כי כשמגיעים לרמות כאלה של רעב, לא מרגישים שום דבר אחר.‬
‫הרעב הוא כוח טבע, והוא מחסל את הטובות ביותר מבינינו.‬
‫נתתי לנו לאכול את כל האוכל.‬
‫כזאת מטומטמת.‬
‫היי.‬
‫עם זאת, זה היה מרפא לחלקנו.‬
‫אל תדברי על החברה שלי ככה, טוב?‬
‫אם תמשיכי להיות מגעילה אליה, אצטרך להיכנס בך.‬
‫יש אנשים שזוכרים מי הם במשבר.‬
‫קטטה בבר, 2015.‬
‫היית צריכה לראות את הבחור השני.‬
‫אבל יש אנשים שחוזרים למקומות האפלים ביותר שלהם.‬
‫אולי הוא מעורב בזה.‬
‫מי?‬
‫הטייס המזדיין הזה.‬
‫איזה מין בן אדם רואה אי מלא בנערות אבודות,‬
‫ולא שולח עזרה?‬
‫ליאה, במה הוא אמור להיות מעורב?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫תירגעי, טוב? אנחנו נהיה בסדר.‬
‫ויש גם את מרתה הטהורה,‬
‫שיש לה יותר מדי אמונה עיוורת מכדי לאבד תקווה.‬
‫אין סיכוי שהוא לא דיווח על זה.‬
‫אנשים אוהבים לעזור, את יודעת?‬
‫זה בטח פשוט מתעכב קצת.‬
‫אני רוצה לראות את העולם כמוה.‬
‫אני חושבת שכולנו רוצים.‬
‫חלליות נועדו לעוף‬
‫להושיט יד ולגעת בשמיים‬
‫אי אפשר לעצור כי הגענו גבוה כל כך‬
‫בואו נעשה את זה עוד פעם אחת‬
‫תראי, אימא! תראי! אני עפה אלף מיליון מטר באוויר.‬
‫אני חושבת שאף אחד לא קפץ גבוה כמוני.‬
‫בחיים לא.‬
‫מרתה!‬
‫אבודות בטבע‬
‫חטיף חלבון‬
‫זוכרת את המורה שלנו בכיתה ד'?‬
‫גב' ברגום.‬
‫אישה מוזרה.‬
‫היא קצת מטורללת שמחבקת עצים.‬
‫היא הייתה משתמשת בדאודורנט טבעי שלא עובד.‬
‫היה לה ריח של קש רטוב.‬
‫בדיוק חשבתי על זה שהיא הייתה מוציאה אותנו לטיולים‬
‫מאחורי בית הספר, ומצביעה על פרחי שן ארי,‬
‫וחופרת על זה שאפשר להכין סלט מעשבים שוטים שיש בחצר.‬
‫נראה לך שנוכל למצוא אותם שם?‬
‫אולי.‬
‫- נלך לחפש אוכל? - נלך לחפש אוכל.‬
‫היי, את...‬
‫את יודעת מי מתמצאת שם בחוץ,‬
‫כאילו, יודעת להסתדר?‬
‫כן?‬
‫אולי כדאי שאזמין אותה לבוא?‬
‫כן, אני יודעת שאני לא סבבה איתה,‬
‫אבל בשלב זה, במקום הזה,‬
‫די ילדותי לנטור טינה.‬
‫אני גאה בך מאוד, טוני.‬
‫היא מגיעה אל קו ה-40 יארד, אל ה-30, אל ה-20.‬
‫היא עשויה להבקיע.‬
‫ד"ר טד, אני לא בטוחה שמונחי הפוטבול ידברו אליה.‬
‫נכון. תזכירי לי מה את אוהבת?‬
‫סופטבול?‬
‫אמרתי לך 100 פעמים.‬
‫כן. את אוהבת לדוג.‬
‫אני רוקדת.‬
‫רוקדת? זה עמד לי על קצה הלשון, אני נשבע.‬
‫מוכנה ומזומנת? הינה היא.‬
‫היא עושה את הצעדים.‬
‫עכשיו, מרתה, תגידי לי, מה הריקוד האהוב עלייך בעולם?‬
‫הג'ינגל.‬
‫בסדר, מרתה.‬
‫אנחנו נעזור לך להחלים ונחזיר אותך לשם.‬
‫מכאן והלאה, את ואני נהיה צוות ריקודי ג'ינגל.‬
‫ובכל פעם שתרקדי,‬
‫תזכרי את הזמן שבילינו יחד,‬
‫ותדעי שאת מסוגלת לעשות הכול.‬
‫כן!‬
‫כל הכבוד, בנות. עבודת הרגליים נראית ממש טוב.‬
‫יש לי הודעה מיוחדת מאוד.‬
‫רציתי שכולן ידעו שבפאו-וואו אנישנאבה,‬
‫גברת מרתה כבר לא תרקוד עם הנערות.‬
‫התותחית הזאת הולכת להתחרות בג'ינגל לבוגרות.‬
‫זה לא סיפור גדול. כלומר, אני בטח אגיע למקום האחרון.‬
‫אני עייפה כל כך.‬
‫לא סיפרת לי שאת רוקדת עם הגדולים.‬
‫את תבואי לצפות? חשבתי שזה "שמורה" מדי לטעמך.‬
‫כאילו, כן.‬
‫אלוהים אדירים. שמעו את זה בקנדה.‬
‫כשאני שותה שתייה מוגזת באחר הצהריים לפני הריקודים, תמיד יש לי גרפסים.‬
‫היי, גב' בלאקברן.‬
‫מרתה, מותק, את יכולה לבוא הנה?‬
‫אני צריכה לדבר איתך בפרטיות, טוב?‬
‫זה בקשר לד"ר טד.‬
‫הוא מואשם בהתעללות בילדות קטנות.‬
‫מינסוטה פרקליטת המחוז‬
‫אבל כרגע, פרקליטת המחוז רק רוצה לדבר.‬
‫הם ירצו שאני אגיד עליו את הדברים הכי נוראיים ומכוערים.‬
‫הוא תמיד היה נחמד אליי.‬
‫בסדר, אבל יש שבע או שמונה נערות אחרות שיגידו אחרת.‬
‫אם ד"ר וולצ'ק...‬
‫ד"ר טד.‬
‫- אם הוא עשה לך מה שהוא עשה להן... - הן שקרניות.‬
‫מותק, למה להן לשקר?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אולי כי הן לא החלימו,‬
‫כי הן לא עבדו קשה כמוני, ועכשיו הן כועסות.‬
‫לפעמים להתבגר ולראות את המציאות כפי שהיא זה...‬
‫קשה.‬
‫אפילו אכזרי, אבל אי אפשר להעמיד פנים שהדברים האלה לא קרו.‬
‫אני פשוט רוצה ללכת הביתה עכשיו.‬
‫אצל מישהי כמו מרתה,‬
‫סכנות תמיד היו מגיעות מבחוץ.‬
‫מרתה‬
‫אצל ליאה, זה שונה.‬
‫אצלה, האיומים באים מבפנים.‬
‫לא הייתי עושה את זה.‬
‫קשה להיראות טוב עם גבות מרוטות מדי.‬
‫את שוב נכנסת למקום אפל.‬
‫היא הכי גרועה שהייתה לי עד עכשיו.‬
‫מה?‬
‫התחושה שיש לי עמוק בבטן.‬
‫לכולנו יש תחושה כזאת. קוראים לה רעב משתק.‬
‫לא.‬
‫את יודעת למה אני מתכוונת. זאת מין...‬
‫תחושה כזאת ש...‬
‫תחושה מציקה כזאת שהמקום הזה דפוק.‬
‫אני יודעת שאני...‬
‫נאחזת בדברים. אבל אם אני לא מצליחה להרפות,‬
‫זה בדרך כלל אומר שלא כדאי לי.‬
‫כשהייתי בת שבע, היה לי דג זהב אובדני.‬
‫היינו צריכים לכסות את האקווריום שלו ברשת כדי שהוא לא יקפוץ החוצה.‬
‫ויום אחד נסענו לבית של סבתא שלי במרין.‬
‫בדרך לשם, הייתי אובססיבית לגבי זה ששכחנו את הרשת.‬
‫והאימה הייתה... מטורפת.‬
‫דיברתי רק על זה, על הרשת, על הדג.‬
‫והתחלתי לבכות עד כדי כך שההורים שלי סוף סוף החזירו אותי הביתה.‬
‫- ואז? - הדג היה בסדר. הרשת הייתה במקום.‬
‫אבל הייתה דליפת גז במרתף שבו הכלב ישן.‬
‫אבא שלי מצא אותו ללא הכרה.‬
‫הוא היה בסדר בסוף, כי מצאנו אותו בזמן.‬
‫חרא.‬
‫זה כאילו שיש...‬
‫פשוט יש סיבה שאני נותנת לראש שלי להתפרע לפעמים.‬
‫כי זה בדרך כלל בגלל...‬
‫משהו חשוב.‬
‫ואני מרגישה את זה עכשיו.‬
‫אני מבינה אותך.‬
‫אבל אני לא בטוחה לגמרי‬
‫שכדאי לך להסתמך על צירוף מקרים מהילדות‬
‫כאישור לכל הרגשה רעה שיש לך.‬
‫אני בשפל המדרגה ואת מנפנפת אותי?‬
‫- לא לזה התכוונתי. - לכי תזדייני!‬
‫ליאה!‬
‫היא בסדר?‬
‫זה לא עובד.‬
‫בואי לעזור לי בבקשה.‬
‫לא. טוב לי פה.‬
‫רייצ'ל,‬
‫למה את לא מוכנה להיכנס למים?‬
‫קרה משהו?‬
‫אני פשוט... חלשה קצת. זה הכול.‬
‫כולנו חלשות.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫בואי.‬
‫בואי נצא לטיול.‬
‫עד כמה זה נורא?‬
‫לא נורא.‬
‫את נראית כאילו הסתפרת במספרה שעובדים בה פעוטות,‬
‫אבל לא נורא.‬
‫אני לא רואה שנשארו פירות יער.‬
‫אוף, כן. נראה שגמרנו אותם.‬
‫היי, חברות.‬
‫זאת מציאה.‬
‫מה זה, לעזאזל? זה נראה כמו שוקולד.‬
‫אל תאכלו אותם. אלה גללים.‬
‫אתן יודעות, צואה.‬
‫קוראים להם גללים בקהילת הציד.‬
‫איזו קהילת ציד?‬
‫פשוט הקהילה הכללית.‬
‫ואת חלק מהקהילה הזאת?‬
‫כן, קצת.‬
‫אפשר לדבר על המשמעות של זה?‬
‫מה שחרבן את השוקולדים האלה יתקוף אותנו?‬
‫זו לא חיה טורפת. הם עגולים ויבשים מדי.‬
‫אני מנחשת שמדובר בחיה קטנה שהולכת על ארבע.‬
‫מה את עושה?‬
‫מתכוננת למקרה שניתקל בו.‬
‫עז, צבי, מה שזה לא יהיה.‬
‫אם הוא יברח, נאבד אוכל שיספיק לשבוע.‬
‫מתי רצח בעלי חיים הפך לאפשרות מבחינתנו?‬
‫מרתה, אני מצטערת, אני יודעת שאת רגישה,‬
‫אבל זה באמת לא רצח.‬
‫בשלב זה, זה דומה יותר להגנה עצמית.‬
‫הגנה עצמית מפני עז?‬
‫היא מתכוונת להגנה מפני מוות מרעב. דרך אגב, היא צודקת.‬
‫את בצד שלה?‬
‫מרטי, זה לא קשור לצדדים.‬
‫אני לא רוצה להשתתף בזה.‬
‫היא צריכה לשבת.‬
‫כולנו צריכות לשבת.‬
‫אם אנחנו לא מכניסות דלק לגוף,‬
‫המהלך הכי חכם הוא לא לעשות שום דבר.‬
‫אז בעיקרון, אני מודל לחיקוי עכשיו.‬
‫ליאה.‬
‫אולי תעשי הפסקה של חמש דקות? תפסיקי לעמוד על הרגליים לרגע?‬
‫אף אחת לא תכריח אותך.‬
‫פשוט נראה שאולי את צריכה לנוח.‬
‫בכנות, אנחנו בשלב של האתגר המנטלי עכשיו.‬
‫מה שאנחנו אוכלות הוא לא הדבר היחיד שיכריע את גורלנו.‬
‫מה שמסתובב לנו בראש‬
‫נחשב בדיוק באותה מידה.‬
‫היא יפה.‬
‫מה?‬
‫השמלה שלך.‬
‫כן, תודה.‬
‫כמה פעמונים קטנים תשימי עליה בסך הכול?‬
‫שלוש מאות שישים וחמישה.‬
‫אחד לכל יום בשנה.‬
‫אלוהים.‬
‫אל תעברי ליד מגנטים גדולים כשתלבשי אותה.‬
‫למה לי לעבור ליד מגנט גדול?‬
‫בדיחה מטומטמת. לא משנה.‬
‫אז האנשים האלה שחוקרים את התיק שלך, בכלל לא דיברת איתם?‬
‫למה לי לדבר איתם?‬
‫גם אם שום דבר לא קרה לך, זה דפוק, מה שקרה לאחרות.‬
‫אולי יש לך מידע שיעזור להכניס אותו לכלא.‬
‫לא רציתי לשבת שם ולשמוע את כולם מלכלכים עליו.‬
‫מרטי, אני יודעת שאת רוצה לראות רק את הטוב באנשים,‬
‫וזה ממש מעצבן וגם ממש מגניב בו זמנית,‬
‫אבל במקרה הזה, אני לא יודעת...‬
‫יש לי תחושה שזו הכחשה.‬
‫אני אומנם לא יוצרת המון דרמה אגרסיבית כל הזמן,‬
‫אבל זה לא אומר שאני חיה באגדות.‬
‫איך אני הפכתי לנושא השיחה?‬
‫את רוצה שאני אילחם כאילו כולם נגדי‬
‫ורק דברים רעים קורים, אבל אני לא רוצה לראות את העולם ככה.‬
‫מצטערת.‬
‫כן, אבל את לא.‬
‫כן, למען האמת, אני לא מצטערת.‬
‫אז את ערה בלילות כמוני.‬
‫כן. לפעמים.‬
‫את יודעת שאת לא חייבת לכבס את המצעים שלך, נכון?‬
‫את נחמדה מדי, ברניס.‬
‫כן, אבל הם לא שלי.‬
‫של מרתה?‬
‫היא אמרה שהיא שפכה עליהם מיץ, אבל אני לא בטוחה שאני מאמינה לה.‬
‫היא הרטיבה במיטה.‬
‫אני כנראה לא אמורה לספר לך על זה. זה היה מביך אותה.‬
‫זה לא שהיא מעולם לא עשתה את זה.‬
‫ד"ר טד אמר שההרטבה במיטה קשורה לפציעה שלה.‬
‫במחשבה שנייה, מעולם לא הבנתי‬
‫למה היא התחילה רק אחרי... שהיא התחילה להחלים.‬
‫ד"ר טד. אני לא מאמינה שהכנסנו את הסוטה הדפוק הזה לחיים שלה.‬
‫היא...‬
‫היא תמיד רואה את הכול באור חיובי כל כך, את יודעת?‬
‫כולם טובים ונחמדים ומלאים באור.‬
‫ואני עוד סיפרתי לעצמי שהיא כזאת כי גידלתי אותה כמו שצריך.‬
‫כי הגנו עליה.‬
‫אבל כל הזמן הזה, זה סתם היה עולם דמיוני שהיא יצרה‬
‫כי המציאות שלה הייתה כואבת מדי.‬
‫היי!‬
‫אתה לא מפחד ממני, נכון?‬
‫בצדק.‬
‫אני לא אפגע בך.‬
‫אבל הן יפגעו בך, אם לא תברח מפה. אז לך.‬
‫לך!‬
‫קדימה!‬
‫אתה לא רציני.‬
‫זה מטורף.‬
‫על גבול אי השפיות.‬
‫לגרור אותנו לראש הגבעה הזאת כאילו יש לנו אנרגיה מיותרת.‬
‫זה חייב לקרות פה.‬
‫מה חייב לקרות פה?‬
‫הפסקת האש.‬
‫הפסקת אש? לא ידעתי שאנחנו במלחמה.‬
‫לא ביני לבינך.‬
‫בינך לבין זה.‬
‫את מפחדת מהם עכשיו.‬
‫מהמים.‬
‫המים.‬
‫הם היו פתח המילוט של ג'נט. אנחנו מתנהגות כאילו הם מחסום, מעין...‬
‫גבול שאנחנו לא יכולות לחצות,‬
‫אבל הם בעצם היציאה.‬
‫היי, עצרי. תפסיקי. עצרי. ליאה, תסתכלי עליי.‬
‫- נשחה עד שנינצל. - תסתכלי עליי. את תטבעי.‬
‫- ליאה, תסתכלי עליי! - תעזבי אותי!‬
‫לא! ליאה!‬
‫אני צריכה להשתין.‬
‫אני פשוט...‬
‫בסדר.‬
‫זה לא קורה. פחד במה.‬
‫אני יכולה להתרחק.‬
‫או שתשירי.‬
‫אני הולך לפרק תגיות‬
‫יש לי רק 20 דולר בכיס‬
‫מאקלמור? מאיפה זה בא?‬
‫הדבר הראשון שעלה לי לראש.‬
‫זה לא קשור. אהבתי.‬
‫אני צד‬
‫מחפש שיחוק‬
‫זה אדיר לאללה‬
‫בפעם הראשונה שהשמיעו את השיר הזה ברדיו,‬
‫חשבתי שהם שרים, "לפרק מחסניות".‬
‫אין מצב, גם אני.‬
‫- את אומרת את זה רק כדי לנחם אותי? - מתי הייתי עושה דבר כזה?‬
‫נכון.‬
‫לא ידעתי עד ששלחו אותי למנהל‬
‫כי שרתי שיר על שוד מזוין.‬
‫שמעת את זה?‬
‫אולי זאת המטרה שלנו.‬
‫תודה.‬
‫מים, אני פשוט... אני ברוגז איתם, טוב?‬
‫והם ברוגז איתי כבר זמן מה.‬
‫הם רק גרמו לי להיות חולה.‬
‫לא. זה לא נכון.‬
‫מה? בחייך, זה לא מה שאת רוצה?‬
‫שאני אפרוש, שאשכח את כל עולם הקפיצה למים?‬
‫לא.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני לא רוצה שתשכחי את עצמך.‬
‫זין על זה. מה זה אומר בכלל?‬
‫תקפצי למים.‬
‫מה?‬
‫פשוט תקפצי, רייצ'ל.‬
‫בדקתי אותם מראש. הם עמוקים מספיק.‬
‫למה את מחכה?‬
‫אני לא יכולה.‬
‫- פשוט תקפצי, רייצ'ל. - אמרתי שאני לא יכולה!‬
‫ליאה!‬
‫תחזרי!‬
‫אוי, לא.‬
‫ליאה!‬
‫לאן היא הולכת?‬
‫לטבוע למוות.‬
‫חרא.‬
‫טבעה.‬
‫היא טבעה.‬
‫שקעה תחת העול הנורא.‬
‫אולי כי היא יצאה מדעתה.‬
‫או שאולי כי היא התחילה לראות את המציאות בדיוק כפי שהיא.‬
‫תיאודור וולצ'ק נעצר בעודו מנסה להימלט מהמדינה‬
‫לאחר שהואשם ב-13 סעיפים של סיכון ילדות‬
‫ובתשעה סעיפים של תקיפה מינית.‬
‫התיק של פרקליטות המחוז חזק,‬
‫אך עדות מעטות מוכנות להעיד.‬
‫פרקליטת המחוז מקווה שנפגעות אמיצות נוספות יסכימו להיחשף.‬
‫היי, מה קרה?‬
‫בואי הנה.‬
‫הוא מפלצת.‬
‫לך, בבקשה!‬
‫מרתה, מצאת אותו.‬
‫תברח!‬
‫מה לעזאזל, מרטי?‬
‫אני אלך לאתר אותו.‬
‫מה לעזאזל? זאת הייתה הישרדות. היינו זקוקות לו.‬
‫נוכל למצוא פירות או דגים.‬
‫אנחנו לא צריכות את התיש שלי.‬
‫אלוהים! למה את עושה את זה?‬
‫תודה שאת עושה את זה, מיס בלאקברן.‬
‫אנחנו מודעים לכך שזה בטח קשה לך מאוד.‬
‫ברצוני להזכיר לך שזו עדות בשבועה בפני חבר מושבעים גדול.‬
‫ויירשם בפרוטוקול שמיס בלאקברן כבר נשבעה.‬
‫כעת, מרתה, כדי להיות יעילה וישירה ככל האפשר,‬
‫אתחיל בשאלה מעמתת.‬
‫אני רוצה שתגיבי אך ורק כשתהיי מוכנה.‬
‫נתקדם בקצב שלך, טוב?‬
‫בסדר.‬
‫מרתה, החל ב-16 במרץ, 2012 ועד 22 בינואר, 2013,‬
‫היית מטופלת אצל תיאודור וולצ'ק, פיזיותרפיסט בכיר‬
‫במרפאת הפיזיותרפיה תיקון ושיקום בע"מ. נכון?‬
‫כן.‬
‫ובמהלך התקופה הזו,‬
‫האם מר וולצ'ק יצר איתך קשר כלשהו שעלול להיחשב מיני?‬
‫שוב, קחי את הזמן.‬
‫למה לך להגן עליו?‬
‫תגני על עצמך, מרתה. תגני עלינו.‬
‫- נהיה בסדר. נוכל ללקט... - בולשיט!‬
‫את לא יכולה לחיות בעולם הפיות הזה,‬
‫שבו לא קורה שום דבר רע, והכול מסתדר בסוף.‬
‫- אני לא חושבת ככה. - מוות.‬
‫המוות בדרך אלינו ולא תוכלי לפתור את זה בהעמדת פנים.‬
‫את חושבת שאני לא יודעת את זה?‬
‫טוב, ממש לא נראה ככה.‬
‫אנחנו נמות פה!‬
‫אני...‬
‫אני חוזרת לשם.‬
‫- אל תעצרו אותי. - את לא חוזרת לשום מקום.‬
‫תני לה כדור שיעזור להרגיע אותה.‬
‫את בטוחה שזה הכרחי?‬
‫אין לנו שום אפשרות אחרת. רוצות להצביע?‬
‫פשוט תעשי את זה.‬
‫תני לי לתפוס פיקוד.‬
‫- תנו לי לחזור! - ליאה.‬
‫לא.‬
‫אני...‬
‫פאטין...‬
‫אני רוצה את אימא שלי.‬
‫אני יודעת. גם אני.‬
‫- את חושבת שמרתה תהיה בסדר? - אני לא יודעת.‬
‫אולי כן, אולי לא.‬
‫המקום הזה מאלץ אותך להתעמת עם השדים שלך. מתברר שהשדים שלך מכוערים מאוד.‬
‫כן.‬
‫לא. לא התכוונתי לשדים שלך, התכוונתי לשדים של כולן.‬
‫אני יודעת.‬
‫- אין מצב. - אלוהים.‬
‫ליצ'י!‬
‫אלוהים.‬
‫זה הדבר הכי טעים בעולם.‬
‫אם נקיא אחר כך, זה עדיין יהיה שווה את זה.‬
‫אמן.‬
‫מה מצחיק?‬
‫יש לך...‬
‫פשוט יש לך...‬
‫את בטוחה?‬
‫אני בטוחה.‬
‫היי, אני הולכת להביא את המספר שלך.‬
‫ותזכרי, את חייבת לשמור על היציבה שלך, בסדר?‬
‫גם כשאת חושבת שהם לא מסתכלים.‬
‫לא יוותרו לך באותה מידה כמו בתחרויות הנוער.‬
‫את תשחקי אותה, מלכה.‬
‫פאו-וואו שנתי‬
‫הם ממשיכים לצלצל לי באוזניים. השקרים שלה. שהיא סיפרה לבית המשפט.‬
‫אני מניחה שהיא לא מרגישה שהם שקרים.‬
‫הדברים שהיא מסרבת לראות.‬
‫ובכל פעם שתרקדי,‬
‫תזכרי את הזמן שבילינו יחד...‬
‫ותדעי שאת מסוגלת לעשות כל דבר.‬
‫ברניס, את יודעת לאן מרתה הלכה?‬
‫היא לא מתכוננת?‬
‫היא התכוננה, אבל אז היא נעלמה.‬
‫מרתה בלאקברן בת ה-11 מנצחת בפאו-וואו השנתי ה-39‬
‫נו?‬
‫לא הצלחתי למצוא הרבה.‬
‫אני יודע שאת מחפשת פתרון יצירתי‬
‫כך שהמשפחה לא תוכל לתבוע.‬
‫אבל אני חושב שאולי זה מקרה‬
‫שבו נחוץ מהלך חסר יצירתיות עד מאוד.‬
‫- לזרוק על זה כסף. - כן.‬
‫שום דבר? גם לא דו"ח חניה? תביעת ביטוח שקרית?‬
‫מרתה לא הייתה מעורבת בתיק פלילי?‬
‫אני יודעת שזה חלק מההיסטוריה שלה. זו אחת הסיבות שבחרתי בה.‬
‫טוב, אני לא יודע איזה מין כוח זה ייתן לך מול המשפחה,‬
‫אבל היא מסרה עדות שקר.‬
‫ב-2018, בית הדין של מינסוטה.‬
‫טוב, זה משהו.‬
‫אני מצטערת אם הייתי קצת אכזרית הבוקר.‬
‫אני לא רוצה שתרגיש לא מוערך מספיק.‬
‫חשוב לי שתדע עד כמה אתה חיוני לזה.‬
‫ושתהיה מרוצה.‬
‫אני מרוצה.‬
‫הבטחתם לי שלא יפקפקו בנו.‬
‫אי אפשר להמשיך בלי אוכל.‬
‫זה מלחיץ את כולן, וליאה...‬
‫היא סיכנה את עצמה,‬
‫ואת אחותי. היא מסוכנת.‬
‫- היא לא יציבה. אני חוששת ש... - לא.‬
‫אולי היא תעשה משהו שיפגע...‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫תפסיקי לדבר, נורה. תפסיקי לדבר.‬
‫היא מסוכנת.‬
‫אסור לה להיות פה.‬
‫היא עלולה לפגוע במישהי.‬
‫את.‬
‫זאת...‬
‫זאת את.‬
‫את קשורה לזה.‬
‫את יודעת למה אנחנו פה.‬
‫בואי.‬
‫את חולמת, ליאה. את פשוט חולמת.‬
‫את לא יודעת מה את עושה.‬
‫אני...‬
‫בואי איתי. את לא מוגנת פה.‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬
‫בקרת כתוביות יעל אביבי‬