Kuten tiedätte, yksi osallistuja tietää kaiken. Hän on aikuinen.
Se suojaa meitä lain edessä, sillä hän valvoo nuorempia kohteita.
Toinen toimija on varmistus.
Hän voi ottaa ohjat hätätilanteessa.
Oliko Jeanette se toinen?
OLI
olen siis yksin nyt?
PM - NIIN. SINUN PITÄÄ TEHDÄ ERÄS ASIA.
LEAH TIETÄÄ JOTAIN
Syytä helvetissä minua.
Olemme täällä minun takiani.
Kaikki hyvin, Nora.
Jos heitän tämän pois, toinen ilmestyy.
Leah.
LEAH EPÄILEE
onko tämä siis ohi?
PM - EI
HÄN TIETÄÄ JOTAIN
HÄN KYSELEE LIIKAA
Hei, seis. Älä. Seis. Leah, katso minua.
MITÄ TEEN LEAHIN SUHTEEN?
PM - PIDÄ PIMENNOSSA. KEINOLLA MILLÄ HYVÄNSÄ.
Hei.
Olet hereillä.
Jotenkin. Käynnistyn hitaasti.
Anteeksi, se oli kuin jokin outo Chewbacca-haukotus.
Oletko kunnossa?
Todellakin olen.
Ei haittaa, vaikket olisi.
Ymmärrän, jos on outo olo.
Voi luoja. Lopeta.
Ahaa, siirryit pyörremyrskyasentoon.
Taidan ottaa riskin enkä usko, että kaikki on hyvin.
Anteeksi.
En taida olla
valmis puhumaan siitä vielä.
Ei siksi, etten...
Koska... kyllä pidin siitä.
Kaikki hyvin.
Pitää kai keksiä hyvä selitys sille, missä olimme viime yön.
Ei siksi, että häpeäisin, koska E-N, en häpeä.
Minulle sopii kaikki.
Voi että, olet enemmän kuin tyyni.
Suoraan sanoen se hermostuttaa hieman.
Miksi? Onko minulla yleensä tapana raivota?
Ehkä minulla on erilainen päivä.
Otetaan näitä mukaan ja mennään takaisin.
Olemme heidän ainut toivonsa saada hieman ruokaa.
Martha ei kilju riemusta,
kun käytät hänen rintsikoitaan eläimen kuolemanritsana.
Hitto!
Ei todellista vaaraa. Olen paska tähtääjä.
Anna minun yrittää.
Hitto vie.
Voi paska. Martha!
-Sattuiko sinuun? -Missä muut ovat?
En pysty...
En jaksa kantaa sitä.
Mitä?
Olet ihan paras, Martha.
Ihan helvetin paras.
Tältä varmaan luolanaisista tuntui,
kun miehet toivat lihaa.
Olen nimittäin kuumana sinuun nyt.
Mitäpä jos nyt pysyisit pöksyissäsi
ja auttaisit tämän kanssa.
Odota. Saan paremman otteen alhaalta.
Pysyykö?
Tappavan hyvin tehty.
-Hyvä. -En voinut vastustaa.
Pärjäätkö varmasti?
Hyvä on.
Paska.
Kauanko olin tajuton?
Hetken aikaa.
Missä kaikki ovat?
Ei kai kovin kaukana.
Minulla on hämärä muistikuva...
sellaisesta,
että menetin tolkkuni ja juoksin veteen etsimään sitä.
Ja otin bentsoja.
Niin se menikin.
Jumituitko huolehtimaan minusta?
Olin vapaaehtoinen.
Toivottavasti en tehnyt noloja, kuten kuolannut tai piereskellyt.
Monien juoppoyökyläilyjen jälkeen
olen kuullut olevani huithapeli humalassa.
Olit oikein hienostunut.
Tosin...
-Kävit kyllä bentsokävelyllä. -Mitä?
Et ole tosissasi.
Löysin sinut metsästä sivelemässä sammalia.
Talutin sinut takaisin.
Kiitos.
Kiitos oikeasti.
Onko vettä? Janottaa kovasti.
Lepää nyt vain.
-Minä haen. -Kiitos.
OLIT OIKEASSA
Hän sanoo, ettei muista.
Hyvä uutinen.
Gretchenille pitää kertoa.Hän rauhoittuu.
Odota.
Hän jatkaa vielä.
En tiedä, uskonko häntä.
Kysymykset ovat tieteen elinehto.
Kun tulette tähän tai muuhun hienoon yliopistoon,
älkää purjehtiko tiedeopintoihin
kuvitellen tietävänne vastaukset.
Kysymysten esittäminen vie työtämme eteenpäin.
Mitkä ovat nykytieteen
haastavimpia kysymyksiä?
Mikä pitää meitä valveilla öisin
näkemässä unta, miettimässä?
Maailmankaikkeuden synty?
Oliko se alkuräjähdys vai ei?
Se on iso kysymys. Siinä edessä?
Elämän alkuperä Maassa.
On eri teorioita. Esimerkiksi Millerin alkuliemi.
Mutta emme tiedä.
Se on yhä mysteeri.
Eikö muita? Entä te suloiset hupsut,
jotka luulette takarivejä näkymättömyysviitaksi?
Entä herra vuodenaikaan nähden kovin lämpimässä takissa?
Jos olisin pilvi, minkälainen olisin?
Tiedän, ettei se ole...
Vastasin henkilökohtaisemmin, mutta...
Opiskelen ympäristötiedettä, ja tavallaan...
Minä ajattelen paljon pilviä.
Oletko päättänyt, millainen pilvi olisit?
Ehkä nimbostratus.
Koska olen huomaamaton ja vaivun joskus synkkyyteen.
Ja eritän nestettä.
En itke. En tarkoita itkemistä.
Tarkoitin vain hikoilua.
Omanlaatuinen vastaus,
mutta on hienoa ottaa tiede henkilökohtaisesti.
Puhutaanpa tehtäväaikataulusta.
Kirjoitatte viikoittain yhden sivun viikon lukutehtävästä.
Pidämme kokeita, mutta ei ilman ennakkoilmoitusta.
Pistokokeita pitävät laiskat opettajat saadakseen opiskelijat "kiinni".
Olemme liikkumassa samaan suuntaan.
-Samalla vauhdilla. -Niinpä kai.
Ellei joku pysähdy muka solmimaan kengännauhojaan,
joudumme ehkä puhumaan toisillemme.
Kummallakaan ei ole kengännauhoja.
Siispä joudumme.
-Haluatko luonnontieteen pääaineeksi? -En tiedä.
Valitsin kurssit summanmutikassa.
Avasit kurssiluettelon ja...
Tavallaan. En tiedä vielä, mitä haluan opiskella.
Kesäjakso sopii siihen hyvin.
"Itsensä löytämiseen".
-Siksikö olet täällä? -Oikeastaan päinvastoin.
Aloitan opinnot täällä syksyllä.
Vanhempieni mielestä pääsen näin ystävystymään etukäteen.
-Kiva takki sinulla. -Kiitos. Tykkään itsekin.
-Saanko kysyä... -Kysy.
Jos hikoilet paljon...
Miksi käytän kipparitakkia heinäkuussa?
Minulla on siinä paras olo.
Pidin sen avulla hermot kurissa ekana päivänä.
Se ei ole oikeastaan takki vaan painopeitto.
Hyvin tyylikäs painopeitto.
Tietoisku minulta sinulle.
Maailma on ikään kuin tässä,
ja minä olen ikään kuin tässä
luonteen ja ympäristön fiilisten suhteen.
Vaikutat intuitiiviselta, joten kai huomasitkin,
mutta minun piti sanoa se ääneen. Kaiken varalta.
Olen Quinn.
Nora.
Tämä tuntuu mukavalta.
Toisaalta haluan juosta karkuun niin lujaa kuin voin.
Tuletko?
TUULIVOIMAA VASTAAN
Onko tämä hyvä idea?
Ei se huono ole.
No, se ei muuta meitä, vai mitä?
En tiedä. Luultavasti ei.
Minä en osaa ollenkaan.
Tästä tulee pettymys.
Eka kerta on kai aina pettymys.
Yksi...
Kaksi...
Kolme!
Se on oikeasti verinen reisi.
Susiruma, suonikas ja verta tihkuva.
Silti se on kauneinta, mitä olen nähnyt.
Se tuoksuu hiton hyvälle.
Nora, missä päiväkirjasi on?
Minä kai...
Taisin jättää sen jonnekin.
Jyrkänteelle ehkä. Miten niin?
Sinä pidät lukua ajasta, heinäkuun neljäs on kai pian?
Nyt on 29. kesäkuuta.
Mietin vain, että kohta on heinäkuun neljäs.
Täällä me vain grillailemme.
Jos siristää silmiään ja unohtaa 95 % tästä todellisuudesta,
voi melkein uskotella itselleen, että kaikki on normaalia.
Luulin, että me pelastaisimme päivän.
Taisimme jäädä varjoon.
Hei.
Missä te olitte?
Onko paljon aikaa? Tarina on nimittäin pitkä.
Aluksi käännyimme pahasti väärin aukion suuntaan.
Eksyimme ja pidimme turvallisempana yöpyä siellä kuin kävellä pimeässä.
Marty, onko tuo se vuohi?
Hei, suurriistan metsästäjä, en tiedä, teenkö tämän oikein.
No et. Tuo on aivan väärin. Se pitää ensin suolistaa.
Oletko kunnossa?
Tiedän, ettet ole innostunut kaveeraamisesta Shelbyn kanssa.
Hän on ihan jees.
Tärkeämpi on sinun kuntosi.
Hei, Martha.
Miltä se tuntui?
-Mikä? -Tuon vuohen tappaminen.
Kuule nyt. Siitä on aikaa, kun koin tuollaisen voiton.
Kerro yksityiskohdat, anna minun elää mukana.
En tiedä.
En ole varma, tajuaisitko.
En oikein tajua.
Tuo on Sir Isaac Newton.
ET TAIDA YMMÄRTÄÄ TILANTEEN PAINOKKUUTTA
Jäbä, jonka päähän omena putosi.
Hän näki vain omenan putoavan.
Hauska nippelitieto.
Niin. Se oli hauska.
Anteeksi. Olkaa hyvät, istukaa.
Olit loistava kisoissa tänään, Rachel.
Quinn sanoi samaa.
Niin. Olit kuin lennähtävä Baryšnikov.
Anteeksi.
Kuin balettia ilmassa.
Kiitos. Se ei ollut heikoimpani.
-Olisin pystynyt parempaan... -Rohkeaa.
Paiskautuminen yhä uudelleen laudalta
lajissa, jossa harva pääsee huipulle.
Luin jostakin, että todennäköisyys päästä olympialaisiin
on jotain 0,0013 %.
Juomat.
Rachel, saanko tarjota aikuisten juomaa?
Sopii! En ole altaalla huomenna, joten miksi ei?
-Tässä. -Kiitos.
Kas noin.
Ei mitään Dom Pérignonia,
mutta korvaan esitykselläni sen, mitä ylellisyydestä puuttuu.
Selvä.
Varovasti.
Ai tällaista.
Niin. Tässä.
Kiva ääni.
Pienet nystyrät karkin pinnalla
saavat hiilidioksidin erkaantumaan ja taas yhdistymään,
ja syntyy isoja ja hauraita kuplia, jotka poreilevat ulos.
Värit syntyvät väriaineiden vapautuessa. Punaiset kolmoset, keltaiset kuutoset.
Liikaa esoteerista tietoa, vai mitä?
Traaginen taipumukseni.
Varmaan se menee hyvin läpi veljeskunnassa ensi vuonna.
Pyrit siis veljeskuntaan?
Tiedän. Ei kuulosta minun jutultani,
mutta isäni kuului siihen
ja puhuu aina sen tarjoamasta sosiaalisesta elämästä.
Minut varmasti piestään
Mutta on pakko olla mieliksi
Isälleni
Anteeksi. Sotkin paikkoja.
Haen vessasta paperipyyhkeen.
Kaikki hyvin? Rachel, tarvitsetko jotain?
Vessastako?
Aivan. Etpä kai.
Selvä. Palaan pian.
No?
Joo. Pidän hänestä.
Ei riitä vastaukseksi.
Hän on kiinnostava.
Hän tietää paljon paljosta.
Hän on upea.
Rachel?
Sano suoraan.
Eikö hän ole vähän outo?
Ja minäkö en ole?
Sinä olet kivasti outo.
Hän on outo outo.
Ei kyse ole tieteestä, haitarista tai muusta.
Se on...
Hän ei katso minua silmiin
ja puhuu ikään kuin ylitseni.
Hän on hermostunut.
Niin.
Niin. Selvä.
En tiedä. Ehkä hän on vain erilainen.
Hienoa, että siskosi kisa osui viimeiseen viikonloppuun.
On mukavaa mennä yhdessä kotiin.
Vasemmalla on yhteiskuntatieteiden keskus.
Tässä yliopistossa panostetaan kansainväliseen näkökulmaan.
Kysykää minulta, olen Floridasta.
Mennäänkö mukaan?
En halua.
Hermostuttaa katsella oppaiden kävelevän takaperin.
Nyt ei kannata.
Olen hyvin pätevä siinä.
Mitä sinä teet?
Vien sinut kierrokselle.
Erityiselle, henkilökohtaiselle.
Kesämme kierrokselle.
Olimme tässä John Adamsin hienon rintakuvan edessä,
kun huomasimme yhteisen mieltymyksemme Princeen.
Ja olimme tässä, hyvät naiset ja herrat, kun annoin sinun puristaa selkäfinnini.
Sen suhteen olisi pitänyt olla hienotunteisempi.
Ja jatketaan.
Tässä tajusimme heinäkuun lopussa, ettei kumpikaan saa kieltään rullalle.
Ja olimme juuri tässä,
juuri nyt, kun kysyin, tahtoisitko...
Vaikka kesälukukausi on ohi,
ehkä sinun ja minun ei tarvitse olla.
Jos sanon ihan suoraan,
niin tämä on eräänlainen
tyttöystävä-poikaystävä-kosinta.
Quinn, en oikein tiedä...
Ei tarvitse vastata nyt. Mene kotiin ja nuku asian päälle.
-Ei ole kyse siitä. -Laske plussat ja miinukset ja suostu.
Puhut aina muiden päälle.
Tiesitkö sen?
En oikein tiedä...
Kuinka kiireinen ensi vuodesta tulee,
ja on etäisyyskin.
En tiedä, onko se hyvä idea.
Jäikö minulta jotain ymmärtämättä?
Siskosi ei pitänyt minusta.
Ei kaikki siitä johdu.
Auta minua ymmärtämään.
Meillä kahdella on tämä juttu,
tämä tavallaan
uskomaton, selittämätön juttu.
Sitten sivistymätön, itseensä keskittynyt, fitness-friikki siskosi saapuu...
Peru tuo.
Miksi? Kuvailinko häntä väärin?
-Eikö jokin siitä pidä paikkaansa? -Ei sillä väliä.
Et saa puhua hänestä noin.
Kyllä saan.
Hän selvästi mollasi minua, ja nyt...
Koetitko edes puolustaa minua?
Kuuntelit hänen näkemystään ja nielaisit sen noin vain.
Koska se merkitsee sinulle enemmän kuin omasi.
Ei se ole...
Ei ole totta.
Halusin nähdä ja tehdä kanssasi kaikkea ja puhua kaikesta.
Quinn...
Minne sinä menet?
Vessaan vain.
Oletko kunnossa?
Olen, ei tämä ole mikään vakava kolibakteeritapaus.
Pitää sopeutua täyteen vatsaan.
Palaan pian.
PILVIEN KEMIA
Hei, Nor. Oletko nähnyt otsalamppuani?
-En. -Paska. Pitää mennä juoksemaan.
-Kello on melkein 22. -Entä sitten?
Ulkona on pilkkopimeää.
Meidän piti työstää Virginia Woolf -esseetäsi yhdessä.
Jos haluat auttaa, auta etsimään se saakelin otsalamppu!
quinn - ole kiltti ja vastaa haluan tietää miten voit
on ikävä sinua
Viestiä ei lähetetty Tälle henkilölle ei voi lähettää viestejä
Latinan kielioppi Quintinus-847 saa ekan vuoden lisäkilot
RIP - Lepää rauhassa, kamu Ihan karseaa
Opiskelija kuollut simputuksessa. Kolme pidätetty. Veljeskunta suljettu.
Uhri Quinn Miller
Älä ole vihainen.
Mitä vitun vittua, Nora?
Mitä tämä on?
Kuka tämän teki? Sinä johdatit minut tänne, vai mitä?
-Anteeksi. -Kerro minulle, mitä tiedät.
-Sinun pitää tietää vain... -Minun pitää tietää kaikki
...etten aio satuttaa sinua.
Ja että olet turvassa.
Nora. Odota.
Nora. Ei!
Nora!
Teidän pitää tulla hakemaan hänet.
Gretchen. Odota.
Sinulla on kauheaa kerrottavaa.
Tiedote tytöltämme maastosta.
Hän haluaa nelosen poistettavaksi.
-Hiton Murphyn laki. -Tiedän.
Oletko menossa ylös?
Olen. Valvonta on tavoitteeni tällä kertaa.
Siten vältämme hätätilanteen.
Samaa mieltä. Mutta tähän on vastattava jotenkin.
Muista, että kakkosvaiheen käynnistys vei kaikki vesikulkuneuvot.
Milloin tilanne muuttuu?
Kolmen tunnin päästä.
-Onko Leah eristetty? -On.
Sitten odotamme. Enintään kolme tuntia.
Kerro, että valvomme tilannetta tarkoin.
Noran pitää tietää, että olemme tukena.
-Vanki, jota tulitte tapaamaan? -Klein. Devon Klein.
Ette ole listalla. Oletteko anonut vierailuoikeutta?
Eilen.
Se on joko evätty tai yhä käsittelyssä.
Nimi tähän, istukaa, niin tarkistan asian.
Tästä tulee pitkä odotus.
Tässä järjestelmässä kaikki liikkuu jähmeästi.
No, jään kai odottamaan.
Te fanittajat olette ihailtavan sitkeitä.
Anteeksi?
Et ole ainut tuore kasvo, joka leijuu tänne
haluten räpytellä hänelle vähän aikaa silmiään,
saada mainetta seksikkään vaaran lähellä.
Kertomaan kavereille, että kävit pahan pojan luona vankilassa.
Väsynyttä touhua.
En ole fani.
Miksi sitten haluat tavata poikani?
Hän...
Hän tappoi ystäväni.
Tämä on siis kostovisiitti.
Tulit nuhtelemaan häntä.
Kertomaan, että naurat kuollaksesi,
kun vankilan alfat käyttävät häntä hyväkseen?
Ei.
Minä vain...
Haluan näyttää, millaisen elämän hän riisti.
Koska se oli tavallaan...
kaunis elämä.
Niin varmaan.
Mikä sinun nimesi on?
Nora.
Totuus on, että emme varmaan tapaa häntä tänään.
Sinä byrokratian hitauden takia.
Minä siitä ikiaikaisesta syystä, että äidit häädetään aina lastensa huoneista.
Koska hän on suuttunut minulle.
Pidätkö pannareista?
Sanoisitko suhdettanne romanssiksi?
En. En nimittäisi sitä mitenkään.
Nimitys latistaisi sitä.
Se oli tavallaan...
ääretöntä.
Minun on jotenkin musertavaa
olla ihmisten keskellä.
Kärsit ahdistuneisuushäiriöstä.
Yleinen vaiva. Traagisesti stigmatisoitu.
Hänen kanssaan oli helppoa.
Hän ei tuntunut vieraalta edes silloin, kun en tuntenut häntä.
Otan osaa.
Se olisi varmaan pitänyt sanoa heti alkuun.
Olen todella pahoillani.
Hitto.
Devon oli todella hyvä poika.
Ja yritin parhaani hänen kanssaan.
Luin hänelle iltaisin Adrienne Richin runoja.
Kävimme pitkiä keskusteluja
suostumuksesta, kunnioituksesta ja kehopositiivisuudesta.
Vein hänet naisten marssille.
Kuultuani omat sanani huomaan sen olleen väistämätöntä.
Lapsi pakenee aina vanhemman vaikutuspiiristä.
Hänen tapauksessaan siihen saakelin veljeskuntaan
ja sen toksiseen maskuliinisuuteen.
Et saa tehdä noin.
Miten?
Syyttää veljeskuntaa etkä häntä.
Luoja, en. Hän on täysin vastuussa.
Pakotin hänet myöntämään syyllisyytensä.
Mutta en odottanut vankilatuomiota.
En tiedä, mitä minä...
Devon ei sovi tällaiseen paikkaan.
Kun Devon pyrki siihen veljeskuntaan ekana opiskeluvuonnaan,
hän soitti itkien eräänä yönä,
kun hänet oli teljetty auton takakonttiin.
Hän joutui sen raa'an, heikkoja sortavan kulttuurin uhriksi,
mutta kun oli hänen vuoronsa näyttää,
hän näemmä tarttui tilaisuuteen innolla.
En siis sano, ettei se ole hänen syynsä,
mutta patriarkaatti ja sen instituutiot eivät nekään ole viattomia.
Niiden vetovoima on yhä vahva eikä ole heikkenemässä.
Lämminsydäminenkin nuori voi juuttua
sen alituiseen vellontaan.
Se on paha juttu, vai mitä?
Sen voima.
Niin on.
Toistaiseksi.
Mutta voimme saada aikaan muutoksen,
jos vain uskallamme.
Kehotan sinua kysymään itseltäsi:
"Kukoistanko minä'?"
Ja siskosi,
kukoistaako hän?
Kukoistavatko muut nuoret naiset?
Kukoistavatko he miesten luomassa kulttuurissa?
Emmekö me kaikki kärsi?
Tavoittelemme täydellisyyttä.
Yritämme liikaa.
Hukkaamme itsemme turhille asioille.
Ja sitten ratkeamme.
Kuvittele, että jättäisit sen kaiken.
Vapautuisit. Kirjautuisit ulos.
Kuvittele muutamaa kuukautta ympäristössä
vailla yhteiskunnan paineita, niin että pitäisi vain
hengittää, selviytyä, olla todemmin oma itsensä.
Ja samaan aikaan
luoda maailma, jota miehet eivät hallitse.
Meidän oma maailmamme.
Kerrohan, Nora,
miltä se kuulostaa.
Minusta tuntuu... Tarvitsen ilmaa.
En saa henkeä.
-Haen sairaanhoitajan. -Ei, nyt. Tarvitsen ilmaa.
Tarvitsen ilmaa.
Odota. Hengitä.
-Anteeksi. -Älä pahoittele paniikkikohtausta.
-Vien sinut lääkäriin. -Ei.
Siellä haisee niin antiseptiseltä.
Olisiko mitään mahdollisuutta päästä ulos?
Siis ulkoilmaan?
Rukoilen sinua.
Täällä on outoa.
Olemme lukkojen takana,
on ahdasta, koko ajan pimeää.
Ymmärrän.
Tämä paikka tuntuu vampyyrin tai jonkin suunnittelemalta.
Jos olosi on yhä hutera, työparini voi käydä katsomassa.
Ei. En halua puhua hänen kanssaan.
En kaipaa terapiaa. Kaipaan normaaliutta.
Haluan vain mukavaa, tylsää normaalia keskustelua.
Ahaa, haluat tylsää.
Tylsempää ei olekaan kuin pakottaa ihmiset
katselemaan lastensa kuvia.
Tyttäreni päästyään koulun joukkueeseen.
Katso nyt häntä.
Hän on sinun näköisesi.
Varmaan kurjaa, kun työsi estää näkemästä häntä.
Niin.
Aivan, työ estää.
Hei, kuules nyt.
Anteeksi. Minä vain...
Mitä oikein aioit tehdä?
Katsoa karttaa.
Selvittää, missä päin maailmaa olemme.
Anteeksi. On vaikeaa...
Kun ei tiedä mitään.
En jaksa tätä eksynyttä oloa.
Anteeksi.
Olemme pienellä saarella Tyynellämerellä.
Noin 250 kilometriä sieltä, mihin haaksirikkouduitte.
Noin 1 300 kilometriä länteen Cuscosta.
Perusta?
Olemmeko siis Perun lähellä?
Tiedän, että on vaikea elää vailla tietoa.
Se ei kestä enää kauan. Vannon, että ei.
Ehkä kannattaa nyt sammuttaa se osa sinusta,
joka janoaa tietoa.
Ei siksi, ettet saisi olla utelias.
Tahdon sinun pysyvän järjissäsi.
Onnistuisiko se?
Ei oikeastaan.
Kuule nyt.
Minä yritän.
Kas noin.
-Tässä. -Ei tarvitse.
Saat sen.
Voinhan aina käyttää solmiotani.
Luoja tietää, että niitä riittää.
Kiitos.
Nähdään.
Agentti Young...
Kiitos.
Vastauksia tulee. Lupaan sen.
Nora!
Auttakaa minua.
-Hei. -Hei.
Onko Leah kunnossa?
On. Hän taisi kaivata omaa tilaa.
-Oletko varma? -Joo. Hän halusi olla yksin.
Selvä.
Huolestuttaa lopettaa hänen valvontansa, mutta paskat siitä.
Ei häntä voi vahtia ikuisesti.
Sinä etenkään.
Olet viettänyt tasaista elämää vartioiden yhtä sekopäätä.
-Hei. -Hei.
Tykkäsin noista.
Kysyin aina, menenkö naimisiin Tony Romon kanssa.
Tämä on varsinainen todiste tylsyyteni syvyydestä.
Kokeillaanko?
Olemmeko Bermudan kolmiossa?
"Tietenkin, pölkkypää."
Minähän tein tämän, joten...
Haluako kokeilla?
Onko sinulla polttavia kysymyksiä oraakkelille?
Pitääkö kysymys sanoa ääneen?
Oikeastaan, mutta käy sekin, jos haluat leikkiä salaperäistä.
En todellakaan tiedä.
Ei ollut hauskaa.
Eikö näiden kuulu antaa vastaus?
Jessus.
Jos sinua huolettaa, miltä hänestä tuntuu,
niin mene ihmeessä kysymään.
Älä viitsi. Tunnistan kyllä seksuaalisen jännitteen.
Mutta ei hätää.
En tiedä, miksi se ahdistaa niin.
Se oli vanha.
Katsoin sen hampaita, koska niistä sen näkee.
Yhdeksänvuotias ehkä?
Se vain seurasi minua.
Ei jättänyt rauhaan.
Ja minusta tuntui,
että se halusi minun tekevän niin.
Se melkein pyysi sitä.
Mutta en tiedä.
Ehkä vain uskottelen itselleni niin, ettei olisi näin syyllinen olo.
Tai se tahtoi sinun elävän.
Se halusi jatkaa eteenpäin,
koska tiesi sinun ansaitsevan mahdollisuuden oikeaan elämään.
Älä siis haaskaa sitä.
Nora, tosi mukavaa, että tulit.
Tilasin meille molemmille.
Onko nälkä?
Haluan kertoa, mitä haluan.
Selvä.
Haluan auttaa siskoani.
Luoja.
Ihanaa olla täynnä.
Älä anna minun unohtaa, että sanoin niin.
Sitten kun olemme päässeet pois.
En halua enää pelätä.
Hei.
Eikö tämä ole sinulle tärkeää?
Mikä?
Sinä olet
tulinen ja intohimoinen ihminen.
Ja viime yön jälkeen olet hiton tyyni. Minä kai...
Alan ajatella, ettei se merkinnyt sinulle mitään.
Ei, Shelby,
minä luotan sinuun.
Mitä tein ansaitakseni tuon?
Pelastit henkeni.
Entä jos kaikki menee pieleen ja teemme toisemme onnettomiksi?
Entä jos satutan sinua?
Olen satuttanut ihmisiä.
Pahasti.
Entä jos lentokoneemme putoaa?
Jos syöksymme mereen?
Ajaudumme haaksirikkoon?
Entä jos olemme hukassa ja nälissämme?
Kaikki se tapahtui jo.
Pahin on jo tapahtunut.
Ei ole tapanani pelätä asiaa, joka voisi olla hyvä.
En halua pelätä
rakastumista tai rakastaa, ketä haluan.
Vapaasti, täysin, ilman varausta.
Haluan löytää ihmiseni.
Keitä he ovatkaan.
Haluan löytää voimani.
Haluan elämän, jossa ei koko ajan suoriteta,
yritetä ja taistella.
Hei. Minne sinä menet?
Veteen.
Tiedäthän, että "odota ruokailun jälkeen" on hölynpölyä?
Tietysti tiedän.
Haluan elämän, jossa voin vain olla.
Menen vain tuonne kellumaan, Nora. Vain kellumaan.
Voin luvata sinulle tuon kaiken.
Ja paljon muuta.
Entä siskoni? Voiko hänkin tulla?
Tuletko, jos vastaan kyllä?
Nora!
Mitä hittoa tapahtuu?
Älä liiku, saatana.
Hai. Hai!
Rachel!
Voi paska.
-Hätäkoodi. -Niin.
Luojan kiitos.
Mitä hänelle tapahtuu?
Anafylaktinen shokki. Kurkku menee tukkoon.
EEVAN AAMUNKOITTO
KONTROLLIRYHMÄ: AATAMIN ILTARUSKO
Mitä helvettiä?
Tekstitys: Mirja Muurinen
Luova tarkastaja Maarit Hirvonen