Asia on vaikea,
mutta sinun täytyy kertoa sen päivän tapahtumista.
Aivan.
Rachel! Olen tulossa!
Emme nähneet heitä.
Kuulimme heidät.
Voin sanoa, että kuulen heidät yhä.
-Rachel! -Nora!
Nora!
Se kesti ehkä sekunnin.
Ehkä tunnin? En tiedä.
Mutta sitten hän oli...
Nora!
Yritä kestää, Nora!
Poissa.
Hän oli poissa.
Dot näki hänet ensimmäisenä.
Rachel!
-Vuodat verta. Mistä se tulee? -Kadotin hänet.
Jotkut meistä jähmettyivät.
Mutta osa meistä tiesi suurin piirtein, mitä tehdä.
Haava pitää polttaa.
Pidä kädestä kiinni.
Nyt!
Osa meistä otti asian muita raskaammin, he...
murtuivat.
Ei. Ei!
Helvetti!
Kuoppa oli tässä. Nora laittoi sen tähän.
Hyviä puolia ei ole.
Ja tuskin tulee olemaankaan.
Mutta voin sanoa meidän kaikkien puolesta...
Kokemus yhdisti meidät.
Meistä tuli
jotakin suurempaa.
Tapahtuneen jälkeen meistä tuli...
Meistä tuli perhe, ei kai sitä voi muuten kuvailla.
On vaikea uskoa, miten nopeasti se kaikki tapahtui.
Ajatella, että kolme viikkoa aiemmin
emme tunteneet toisiamme lainkaan.
Välimme olivat kiusalliset ja etäiset.
Vilkuilimme ja olimme kohteliaita.
Olimme varuillamme, suojautuneena.
Tuntemattomia matkalla uuteen suuntaan.
Vailla aavistustakaan tulevasta.
Haluaako joku kakkua?
Passagewaysin esittelyvideo, otto yksi.
Nimeni on Josh Herbert. Olen tosi innoissani tästä retriitistä.
Kiva.
Rosa saapui lääkkeitteni kanssa.
Näin retriitin aktiviteettiluettelon.
Olen tosi innoissani.
Miltei yhtä innoissani kuin taikaleiristä.
400 menee alle 50 sekuntiin, ja nostan kolme kertaa painoni verran.
Jos luulette, että jokin SUP-lautailu olisi minulle haastavaa,
voitte painua hiiteen.
Olen valmistellut lausunnon.
"Joudun retriitille vastoin tahtoani.
"Kuvaan tämän videon pakon edessä.
"Luettelen nyt asiat, joita tekisin mieluummin."
Harkitsen yhä mutta saatan pukea tämän ekana päivänä.
-"Kävelen nastojen päältä." -Se on kuin lakmustesti.
Jos et tunne näitä legendoja, meillä ei ole mitään puhuttavaa.
-"Hankin nielutulehduksen." -Unohdin, mitä piti sanoa.
Bo, kuvaile itseäsi vain kolmella sanalla.
"Nuolen Mäkkärin leikkinurkan liukumäkeä."
Minä leikkaan nurmikoita.
Jätkä ei osaa markkinoida itseään.
Anna kun minä näytän.
Kolme sanaako? Enpä tiedä.
Nimeni on Scotty Simms, asun Floridan peräkylällä.
Mutta en kauaa, koska olen neuvokas ja motivoinut yrittäjä,
joka tähtää muodin ja kauneudenhoidon pariin.
Tuossa oli enemmän kuin kolme sanaa.
Minut voi tiivistää sanoihin "tosi tyylikäs mies".
Tylsä valkoinen tyyppi.
Tarkoitin tuota kirjaimellisesti.
Keräilen erikoisviskejä.
Salassa.
Näitä tarvitsee tuskin piilotella, koska äiti on ihan kujalla.
Ihana suutuntuma.
Olen Rafael Garcia, lempinimi Raf.
Useimmat kutsuvat Rafiksi.
Olen innoissani kaikkien muiden tapaamisesta.
En ole käynyt Havaijilla.
En ole ollut lentokoneessa,
joten se jännittää hieman.
-Jään kaipaamaan... -Sisään.
Sinä hymyilet. Sehän on edistystä.
Ihailin rakasta vertailuryhmäämme.
"Rakasta"?
-En uskonut sinun sanovan noin. -34 päivää, Daniel.
He selvisivät 34 päivää, kun naiset kestivät täydet 50.
Siispä kaikki se rahan anelu
ja pokkurointi sijoittajien edessä...
Se kaikki kannatti.
Pojat epäonnistuivat täysin niin kuin toivoimmekin.
-Tietenkin he ovat rakkaita. -Niin.
Alamme käsitellä heitä nyt.
-Tulin vain ilmoittamaan. -Pärjäiletkö, Dean?
-Näytät ahdistuneelta. -En minä ahdistu.
Monimutkaiset tunteet ovat Danin heiniä.
Tämä on ollut koettelemus,
mutta pyydän teiltä molemmilta loppukiriä.
He romahtivat takuuvarmasti.
Kun saamme tietää, miten,
kruunu on meidän.
Murtakaa heidät auki.
Aloittakaa tästä pikku enkelistä.
Miten hän lankesi?
En tiedä, mitä haluatte minusta.
Kerro versiosi tapahtuneesta.
Otettaisiinko nuo pois?
Ne ovatkin vain turvatoimi.
Tekoni takiako?
-Niin, Rafael. -Olen Raf.
Sanokaa Rafiksi.
Kerropa siitä ensimmäisestä päivästä.
En muistanut kenenkään nimeä.
En ole koskaan ollut hyvä siinä.
Ehkä siksi, etteivät muutkaan ole muistaneet omaani.
Mutta niin...
Ekana päivänä tiesin vain perusasiat.
Ne bestikset Floridasta.
Josh, jonka nimen tiesin vain koulusta.
Fiksu poika hienoissa vaatteissa.
Se haavipallokundi.
Emo-teini, jolla oli rillit.
Ja hänen velipuolensa Seth.
Jostain syystä hänen nimensä
jäi mieleeni.
Ja sitten se verkkaripoika,
joka vihasi äitiään.
Hieno juttu, äiti. Mahtava idea.
Lähetetäänpä minut
jonnekin erämaahan rinkirunkkaamaan...
Hän sanoi: "Ehkä siellä on kivaa. Ehkä opit jotakin."
Ehkä opin, millaista on miltei hukkua.
Ehkä opin, millaista on
saada hitosti vettä nenään.
Ehkä opin, millaista on vihata sinua täydellisesti,
senkin kyrpätissi!
Hitto!
Anteeksi. En voi esittää, etteikö tuo olisi ollut hauskaa.
"Kyrpätissi!"
Hei.
-Pärjäiletkö? -En.
-Älä viitsi, Henry. Ei nyt. -Mitä?
Olemme hukassa, kuolleita tai taivaassa. Emme pärjäile.
Muotoilen uudelleen. Pärjäiletkö, kun ottaa huomioon?
Miksi teet tuota?
Mitä?
Itket.
Ei se haittaa. Se on tervettä.
Ja mielestäni sitä pitäisi normalisoida.
Luojan tähden! Kuka tuon tyypin kanssa tuli?
Onko hän aina tuollainen?
-En tiedä. -Olemme eri kaveriporukoista.
-Hei, Raf. -Ihan sama.
Olemme istuneet aloillamme liian kauan.
Lopetetaan pillitys ja tehdään jotain.
Mikä nimesi olikaan?
Hän sanoo nimekseen Kirin, mutta on oikeasti Chad.
-Älä aloita, Taylor. -Teillä on selvästi historianne.
Annetaan Joshin olla oma itsensä hetken verran.
Tipahdimme oikean elämän kuumehoureeseen.
Kaikki reaktiot pitäisi normalisoida.
Äitinsä kutsuminen mulkkutissiksikin.
Oli pakko. Hän on perseestä.
Voisimmeko lopettaa jauhamisen ja liikkua?
-Minne menisimme? -Etsimään jotain.
Autiosaaria ei ole edes olemassa, ja me löysimme ne kaikki.
Tuo on totta.
Rikkaat miehet ovat napanneet saaret Illuminati-rahoillaan.
Kaikki ylös!
Miksi tottelin häntä?
Hänellä on kapteeni-isi-ääni. Sitä ei voi vastustaa.
Olen halveksinut häntä vuosia ja tottelin silti.
Tietysti meidät pelastetaan.
Mutta jos kulman takana on jokin huippuhotelli,
jota emme vain jaksa etsiä,
niin meille tulee tosi typerä olo.
Jakaannutaan ja mennään eri suuntiin.
Lähetetään joku takaisin, kun jotain löytyy.
Tästä tuonnepäin, te olette yksi ryhmä.
Tarkoitan...
No niin. Te muut tulette minun mukaani.
Mennään.
Se jatkuu yhä. Hänessä on vetovoimaa.
Oletko kunnossa? Toivutko?
Täysin.
Itkua seuraa aina pirteä olo.
Hyvä.
Vaikka inhottaakin ottaa käskyjä kolminumerolta...
-Miltä? -Anteeksi.
Sanon noin, kun joku saa
kolminumeroiset SAT-pisteet.
Kiitos nauruista. Anteeksi.
Hän on omahyväinen ja ilkeä mutta ei ole väärässä.
Jos jäämme istumaan aatoksiimme, käy huonosti.
Lähdetään siis liikkeelle, niin pääsemme täältä hetkessä pois.
Yksi viikko.
On kulunut yksi viikko. En tiedä.
Tämä ei tunnu oikealta.
Ilman häntä olo on raskas.
Rachel on täysin tuskansa vallassa.
Mutta kun olen tässä kanssasi, tuntuu kuin...
Miltä?
Kuvaile.
Kuin leijuisin ja olisin heikko,
mutta hyvällä tavalla.
Kuin olisin
päihtynyt kaikista niistä huumeista, joista koulussa varoitettiin.
-Alkaa mennä imeläksi. -Itsepä kysyit.
Kiusaan vain.
Ja muuten...
Minäkin olen tosi onnellinen.
Mutta tämä syyllisyys...
Mitä sille pitäisi tehdä?
Oletko kysynyt ystävältäsi Jumalalta?
En ole tehnyt sitä paljon viime aikoina.
Rukoillut.
Mitä Hän neuvoisi?
Olemaan kiitollinen hyvästä.
Sen avulla selviää kaikesta muusta.
Aamen, hitto vie.
Ärsyttää sanoa tämä.
Ei voisi olla ärsyttämättä sanoa tätä kauneuskuningattarelle.
Se tuntuu niin itsestäänselvyydeltä.
Olet tosi kaunis.
Miksi en vahvistu?
Kannan koko ajan jotakin ja syön paleoruokavalion mukaan.
Ehkä se iskee kerralla.
Lihaksesi pursuavat paidasta niin kuin Hulkilla.
Luonnonvoimat ovat hyydyttäneet aivosi.
-Tässä on hyvä. -Niin.
Viimeinen silaus.
Niin.
Tämä ei viimeksi juuri auttanut,
mutta emme voi lähteä sisämaahan jättämättä jotain jälkiä.
Tämän ja merkkitulen pitäisi riittää.
Mitä "SOS" tarkoittaakaan?
Se pitäisi tietää, mutta pää lyö tyhjää.
Arvaa, kuka olisi tiennyt.
Siitä tulikin mieleen, että on minun vuoroni mennä.
Hei. Voinko istua?
On aika laittaa uusi side.
Mitä jos alkaisin beatboxata?
Niin kuin räpätä.
Mitä jos olisin sellainen mulkku, joka pitäisi sitä hauskana?
Tiedäthän, etten tekisi sinulle niin?
Ei mitään Patch Adams -paskaa.
Puhun siis myös suoraan.
Turvotuksen olisi pitänyt laskea seitsemän päivän jälkeen.
Rannalla oleminen ei auta asiaa.
Haavaan menee hiekkaa.
Muutamme tänään, Rachel.
Sinun on tultava mukaamme.
-Hänen kamansakin... -Ne jäävät.
Niiden on jäätävä.
Siltä varalta, että hän palaa.
Martha.
Sinä olet salannut asioita.
Keräsin joitain kamojamme ja löysin tämän.
Tämä on kirjallisuutta. Alkukin on jo parempi
kuin Jeffin surkea kirjaröpöstely.
Lyhyitä lauseita,
pari makuuhuonekohtausta runkkupankkiin,
jos tulee enää tarpeeseen.
Kunnon lomalukemista.
Saimme käsiimme aitoa lomalukemista
ja lähdemme rannalta.
Anteeksi. Unohdin ottaneeni sen.
Oletko kunnossa?
Voinko kysyä jotakin?
Oletko huomannut uusia viboja joidenkin ihmisten välillä?
Viittaatko noihin masennusviboihin
kello kolmessa? Rachelilla on hyvä syy...
En. En tarkoita huonoja viboja. Ennemminkin...
Kimaltavia viboja.
Niin kuin
kaksi henkilöä saattaisivat olla enemmänkin kuin ystäviä.
Shoni.
Shelby ja Toni.
Luoja, saitko tietää siitä vasta nyt?
-Sitä on jatkunut jo viikon. -Viikonko?
Näitkö heidän panevan metsässä?
Luoja, olisi pitänyt arvata.
Olen etsinyt heitä pakkausavuksi.
Haistan yleensä orgasmin kaukaa. Vaivaakohan poskiontelo?
Mitä?
Ei mitään. Se vain...
Puuta. Merkkitulta varten, kuten pyysit.
Täydellistä.
Noin käsitteenä. Luulin, että keräisit enemmänkin.
-Olit poissa tunnin. -Oletko jokin vuorovastaava?
-Kellotatko minua? -Hei.
Mitä väliä ajankäytölläni on sinulle?
Koska kaipaan sinua.
Muun muassa.
Olen tässä. En ole mennyt minnekään.
Tiedän, että etsit sitä yhä.
On pakko, Fatin. Se kuoppa...
Se on ainoa tapa tietää, etten ole täysin...
Leah, se oli kangastus.
-Minne sinä menet? -En minä sitä.
Ajattelin yrittää uudelleen.
Parantaa säälittävää yritystäni polttopuiden suhteen.
Säilytän kasvoni, jos voin.
OLE LEMPEÄ
-Pelottaako? -Ei.
En edes tiedä.
Tämän kaiken järjettömyys iskee aalloissa.
Tulen merisairaaksi.
Voin antaa matkapahoinvointilääkettä.
Olet enkeli, mutta en tarkoittanut sitä niin.
Voin pahoin henkisesti.
Ikävä kyllä villi luonto ei oikein sovi minulle.
En oikein voimaannu tästä ympäristöstä,
ja siunattu luontoäiti ei ole minun muusani.
Hän on Frostin, Tennysonin ja Keatsin ämmä.
Valkoinen mies on ominut hänet niin kuin kaiken muunkin.
Tiedän. Ja minä...
Olen pahoillani.
-Oletko runoilija? -Hitto vie!
En, mutta tuo kamu on.
Varvas takuulla murtui. Onko sinulta murtunut luita?
Käsivarsi murtui nelosluokalla.
Minulla ei ollut paljon ystäviä, joten väärensin monia nimiä kipsiin.
Terapeuttini sanoi sitä syvälliseksi haavaksi.
Hitto vie!
Häntä kuuluisi sääliä, mutta empatiani on lopussa.
Raf, eikö? Olen kuullut sanottavan "Raff" tai "Rafe".
-Joo, Raf. -Niin.
Mutta ihan sama. Kaikkia versioita kuulee koko ajan.
Niin. Mutta Raf on hyvä, vankka nimi.
Luoja! Hittolainen!
Pidetään tauko.
-Tarvitsen tauon. -Mennään.
Kyse on vain varpaasta...
Jos muut jätkät olisivat täällä,
se kolminumeroinen läskipää sanoisi minua nössöksi.
Sanoit "kolminumeroinen".
Niin. Se on hyvä, tarttuva sana.
Löytyykö lääkevarastostasi mitään?
Kaikkea löytyy.
Pidätkö enemmän ibuprofeenista vai parasetamolista?
Molemmista?
Palaa vain, jos haluat.
-Ei tarvitse ryhtyä sankariksi. -Oikeastiko?
Hidastaisin teitä vain.
Niin. Sinä päätät.
Kiitos, kamut. Oikeasti.
No niin.
Hei, kaverit.
Onnea matkaan.
Selvä.
En ole varma tästä uudesta paikasta.
En edes tykkää puista.
Ihmiset pitävät niitä rentouttavina ja hengellisinä.
Minusta ne ovat vain hiton vanhoja.
Miksi lähdemmekään rannalta? Tämä tuntuu hullulta.
Pääsemme suojaan auringolta ja tuulelta, yöllä on lämpimämpää...
Ja pois paikasta, jossa menetimme hänet.
Se tekee meille kaikille hyvää.
Marty, tein meille upeat puitteet tähän näin.
Oletko kunnossa?
Ajatteletko Noraa vai...
En.
Mikä sitten on hätänä?
Olemme asuneet yhdessä vuosia
tappamatta toisiamme.
Istuhan alas.
Ajattelin, että voisin nukkua yksin.
Minulla on öisin kuuma, ja tilaa on vähän.
En halua hikoilla päällesi.
Nukun siis tuolla.
Selvä.
Voit antaa paikkani jollekulle muulle.
Shelbylle vaikka.
Sinä siis tiedät.
Aioin kertoa. Ei tullut sopivaa hetkeä...
Ei hätää.
Eikö se haittaa sinua?
Hitto vieköön!
Tiedättekö, missä kirves on?
Laitoin sen kamojen mukaan, jotka Leah'n piti tuoda.
-Hänen piti tulla tunteja sitten. -Onkohan hän kunnossa?
On.
Hän ei vain osaa lopettaa ajoissa.
Ehdotan nöyrästi palaamista.
Tämä on selvästi joutomaata.
Kyllä me jotain löydämme.
Emme ennen auringonlaskua.
Miksi teet noin sormillasi?
Lasken aikaa auringonlaskuun. Jokainen sormi on vartti.
-Oletko jokin partiolainen? -Olen.
Lopetin ysiluokalla.
Halusin muuta, esteettisesti ajatellen.
Älä hitossa.
Ei ole kiva olla samaa mieltä testosteroni-Teron kanssa,
mutta luulen meidän löytävän jotain.
Päädymme varmaan pian johonkin ökytaloon.
-Miljardöörin taloon. -Toivottavasti emme.
Mitä höpiset, Damien?
Hänen nimensä on kai Henry.
Ystäväsi taisi juuri rinnastaa
minut Ennustus-leffan antikristuspoikaan.
Mutta en millään muotoa halua päätyä jonkun rikkaan erakon kotiin.
-Miksi et? -Hän tappaisi meidät.
Ajattele nyt.
Kenraali Zaroff, Poe Dameron...
Dracula.
He tappavat tunkeilijoita.
Dracula ei ole miljardööri vaan elävä kuollut.
On, jos ajattelee inflaatiota.
Raha ja yksinäisyys ovat tehneet heistä kaikista
verenhimoisia hyypiöitä.
Tulevana miljardöörinä kiellän solvaamasta meitä.
On meissä hyviksiäkin.
Melinda Gates.
Daddy Warbucks.
Mr. Peanut.
Hän on herrasmies. Nostamassa aina hattuaan.
Onko Mr. Peanut miljardööri vai monokkeli?
Voisitteko tukkia suukkonne ja alkaa etsiä?
-Suunne. Se on "tukkia suunne". -Ihan sama.
Palataan sitten, luuserit.
Pissatauon jälkeen.
Minunkin täytyy pissata.
Kiitti.
Kiitos yksityisyydestä. Tosi kilttiä.
Niin.
Kysymys.
-Sattuuko, kun pissaat? -Ei.
Varmaan kolhin sitä jossain kohtaa.
Ehkä olin vedessä liian kauan, ja nyt minulla on
-merivesimuna. -Se on kuolemantuomio.
-Oletko tosissasi? -En. Merivesimunaa ei ole olemassa.
-Mutta elämä on. -Elämä on mitä?
Kuolemantuomio.
Mitä?
Ei ole mitään, mihin kuivata.
Koeta selvitä.
Olet ainoa, joka ei voi vain ravistella tai antaa olla.
Katson, mitä löytyy.
Kokeile tätä. Kaupan kuitti.
-Mitä teen tälle? -Hitsi. Jätä se vain!
Sittenpä näkevät, että äiti käski ostaa kissanruokaa ja hehkulamppuja.
Taisit pudottaa tämän myslipatukan.
Hitto, unohdin sen.
Pidetään tämä patukka ja muut syötävät
toistaiseksi salassa.
Tiedän.
Meidät lennätetään täältä tuota pikaa,
mutta kaiken varalta meidän pitää huolehtia itsestämme.
Katso noita rahastomuksuja.
Osaavatko he muka hallita resursseja?
Ei.
Säästetään itsellemme.
Pidä tämä tallessa.
Älä, ole kiltti.
Anteeksi, minä vain...
Se oli automaatio.
Kerään kaiken näkemäni uutta leiriä varten.
Minä olen...
Olen kanssasi samaa mieltä.
En ole varma, kannattaako meidän muuttaa.
Silloin hyväksymme, että tämä on nyt elämämme,
ettei koti ole tuolla jossain,
vaan meidän on tehtävä koti tänne.
Miksi olemme jumissa
hyväksymisen käsitteessä?
Eikö hyväksyminen tarkoita vain luovuttamista?
Minä en halua luovuttaa.
Ehkei tästä ole apua, mutta...
Haluan sinun tietävän, että ajattelen häntä.
Ajattelen häntä joka päivä.
Kuten...
päättikö hän itse tulla?
Muistatko, miten hän kuuli siitä?
Koulusta, vanhemmiltasi vai...
Oliko joku muu siinä mukana?
En ymmärrä, miksi kysyt tuota.
Yritä nyt muistaa.
Miten hän sai tietää tästä ja miksi hän tuli tänne?
Hän pelkäsi.
Miten hän kuuli siitä?
Hän pelkäsi, että minä
kuolisin ja hän...
Mutta miten hän kuuli retriitistä?
Sen takia.
-Miten hän kuuli siitä? -Sen takia.
Sen takia, onko selvä?
Hän halusi tätä minun takiani.
Hän yritti pelastaa minut itseltäni.
Nyt hän on poissa, ja se on syytäni.
Hän on poissa, ja se on syytäni.
-Miten hän toi sinut tänne? -Hän on poissa, ja se on syytäni!
-Hän on poissa! -Kerro minulle!
-Rachel... -Oletko tyytyväinen?
Hän on poissa, ja se on syytäni. Senkö halusit kuulla?
Hän on poissa, ja se on syytäni.
Mitä helvettiä tuo oli?
Piti selvittää, mitä hän tietää.
Toisen henki on hiuskarvan varassa, ja sinä sivallat sen poikki.
Mikä sinua vaivaa?
Ota harhakuvitelmasi ja teoriasi
ja hautaa ne nyt heti!
Jos viet niitä enää lähellekään Rachelia,
minä tapan sinut.
Jotkin realiteetit ovat liian vaikeita.
Liian pelottavia,
liian rumia,
liian suuria.
Kun saavuimme sinne,
kukaan ei halunnut myöntää kauhuaan.
Se kaikki iski kunnolla vasta...
Tiedustelutehtävä ei ollut järkyttävä menestys.
Löydämme vielä jotain.
Ehkä muut löysivät jo.
He ovat palanneet.
Mitä hittoa?
Hitto. Jessus.
Hitto. Paska.
Hitto.
DJ.
Mitenhän se tapahtui?
Emme tienneet.
Ajattelimme, että hän meni pissalle,
liukastui kiveen ja huuhtoutui mereen...
Huuhtoutui mereen ja...
En tiedä, mutta...
Se piinaa minua.
Kuten monet saarella tapahtuneet asiat.
-En tiedä, miten se tapahtui. -Vuorovesi oli raju.
Hän kai joutui hyökyaaltoon, ja jokin hyökkäsi kimppuun.
Hitto. Luonto ei pelleile.
-Mitä teemme hänelle? -Häntä ei voi jättää tähän.
Saaren jokainen lihansyöjä tulee hänen luokseen.
Ja sitten meidän.
Pidetään laivaston hautajaiset
niin kuin isän kavereille armeijassa.
Merellä siis.
Ei missään tapauksessa.
-Jokin tuolla söi hänet. -Ei. Bo on oikeassa.
Se on hullua.
Jos painamme häntä alas ja pidämme lähellä,
me pysymme turvassa.
Osama bin Laden haudattiin mereen.
Luoja, ketä kiinnostaa?
Kuka haluaa arkunkantajaksi?
Jos tuolla on jotain, joka voi syödä ihmiseltä naaman...
Minä en halua.
Minä teen sen.
En pysty siihen yksin.
Raf, voitko avustaa?
Voin.
Hän valitsi minut.
En tiedä syytä, mutta hän valitsi minut.
Hän valitsi minut kävelemään pimeyteen kanssaan,
ja minä pidin siitä.
Uudessa leirissä on lämpimämpää.
Kiva tunnelmakin. Martha poltti salviaa.
Mutta en tullut häätämään sinua.
Jos haluat jäädä, jää.
Sain opinto-ohjaajalta esitteen
surun viidestä eri vaiheesta.
Kieltäminen, kaupankäynti ja niin edelleen.
Todella typerää.
Siirsin sillä esitteellä hämähäkin kodistamme ulos
ja heitin sitten roskiin.
Ei niitä voi olla vain viisi.
Kun menettää jonkun,
jokainen sekunti tuntuu uudelta helvetin kehältä.
Niinpä...
Yhtä monta sekuntia kuin hän on poissa,
niin monta niitä on.
Miljardi pientä paskamaista vaihetta.
En siis hoputa sinua.
Minä en päätä, paljonko aikaa tarvitset.
Toivon vain, että seura sopii sinulle,
koska en jätä sinua tänne yksin.
Tiedätkö mitään kivoja pelejä
ajankuluksi?
Miss Mary Mack.
Ei ole tuttu.
Miss Mary Mack, Mack, Mack
Yllään mustat vaatteet, vaatteet, vaatteet
Joissa hopeiset napit, napit, napit
Eikö tuo olekin taputuspeli?
Kiusaat minua.
Pilailen omalla kustannuksellani.
Kerron, mitä tämä on.
En jatka eteenpäin.
Tästä tunteesta ei pääse pois.
Minä vain...
Olen vain väsynyt.
Ja vaikka olet tosi kiltti,
en halua, että vartioit minua noin.
Se oli hänen hommansa.
En ole valmis ottamaan ketään hänen tilalleen.
Tuletko sinä?
Onhan tämä parannus entiseen.
Varmasti on
kaikella tapaa, mutta jokin tuntuu olevan vialla.
Tiedän. Kuin olisimme vaihtaneet kohinakoneen
merelliset äänet metsän tunnelmaan.
Ei oikein sovi minulle.
Minusta se on vain erilaista.
Tiedän, mistä on kyse.
Luoja, miltei unohdin.
Joku puuttuu joukostamme.
Siinä hän on.
Tervetuloa kotiin, Marcus.
Läheltä liippasi.
Anteeksi, kulta. Ei hätää. Kaikki järjestyy.
Kaikki järjestyy.
Kyllä me pärjäämme.
Toivoa sopii.
-Mikä hänen nimensä on? -Anteeksi?
Olen nähnyt tuollaisia rannekkeita.
Koukku tarkoittaa, että olet varattu.
Niin. Se on typerää, tiedän.
Kuin vihkisormus tyhmille teineille.
Minusta se on aika siistiä. Niin varmasti sinustakin.
Tässä lämmintä päälle.
Collegepaita ja oluttakki.
Se ei ole olutta, mutta tajuat jujun.
Taisivat huuhtoutua hylystä.
"Tämä kuuluu Josh Herbertille."
Hänen äitinsä rakastaa häntä.
Ennemminkin taloudenhoitaja.
Pitänee kertoa Marisolille, että kuulun nyt Joshille.
Hän on siis Marisol?
Minullakin on tyttöystävä. Julia.
Lupasin lähettää postikortin,
mutta tämä taitaa olla enemmän pullopostitilanne.
Hei, oikea kysymys. Oletko kunnossa?
Kyselet tuota muilta paljon.
Tiedän. Minulla on sellainen tapa.
Julian mukaan olen kuin lastentarhanopettaja Kaliforniassa.
Minusta se on hyvä juttu.
Oletko siis?
En oikeastaan.
Entä sinä?
En.
Mutta mieleni perukoilla toivon,
että se mikä ei tapa, vahvistaa.
En ole...
-Mitä? -Vahvempi.
Mutta olet muuttunut.
Sen kai voit myöntää.
Miten?
Et ole mikään kiltti, hiljainen katolinen poika Tijuanasta.
En sano,
ettetkö olisi sitäkin,
mutta on tullut joitain eroja.
Inhottaa,
ettei sitä voi hallita.
Millaiseksi muuttuu.
Me kaikki aloimme haluta olla jotakin.
Vahvoja.
Rakastettuja.
Turvassa.
Voimakkaita.
Hyväksyttyjä.
Nähtyjä.
Olla jonkun kanssa.
Olla jonkun kaltainen.
Me halusimme olla kaikkea sitä.
Halusimme olla miehiä.
Mutta totuus on,
että jotkut alkoivat muuttua hirviöiksi.
Etkö tykkää?
En juo paljoa.
Voisit kaataa yhden DJ:n muistolle.
Meillä on hypotermia hänen takiaan,
mutta se on kiva ele.
No niin.
-DJ:lle. -DJ:lle.
Hei.
Oliko se niin kamalaa kuin kuvittelit?
Vastaa, kun kysyn sinulta jotain.
Hyvä on.
Se oli äärettömästi kamalampaa kuin olisin voinut kuvitella,
ja on uskomatonta, että laitoit minut kokemaan sen.
Sellainen on synnin palkka, Devon.
Haista paska.
En voi uskoa kiittämättömyyttäsi.
Tekosi jälkeen käytin suhteita...
Mitä osaa et ymmärrä sanoista "haista paska"?
Minä mokasin täysin.
Olen paska tyyppi.
En tiedä tarpeeksi maailmasta tai itsestäni
ollakseni mokaamatta silloin tällöin
ja joudun kestämään sitä joka päivä.
Ihminen kuoli takiani.
Mutta sinä
olet aikuinen ihminen, joka tuhoaa näiden nuorten elämän.
Eikä se ole mikään vahinko.
Suunnittelit tämän.
Ja sinä nautit siitä.
Saatan olla tunari.
Mutta sinä olet psykopaatti.
Kiitos, kun olit tänään kunnon tiimipelaaja.
Kutsumme sinut takaisin,
ehkä jo huomenna.
Ole siis valmis.
Pärjäile.
Älä huuda.
RAKKAALLE JAMIELLEMME
Tekstitys: Tiia Saarijärvi
Luova tarkastaja Katri Martomaa