Tudom, kényes ügy,
de szükségünk van a beszámolójára az aznap történtekről.
Jól van.
Rachel! Jövök!
Tudják, nem láttuk őket.
De hallottuk.
Igazából még most is hallom őket.
-Rachel! -Nora!
Nora!
Talán egy másodpercig tartott.
Talán egy óráig? Nem tudom.
De aztán ő...
Nora!
Várj, Nora!
Eltűnt.
Dot látta meg először.
Rachel!
-Vérzel! Mid vérzik? -Elvesztettem!
Néhányan leblokkoltunk.
De néhányan valahogy tudtuk, mit kell tenni.
Ki kell égetnünk a sebet!
Fogjátok le a kezét!
Most!
Páran nehezebben viseltük hagytuk, hogy ez az egész...
összetörje őket.
Nem!
Kurva élet!
Itt volt a gödör! Nora itt ásta ki!
Nincsenek előnyei...
És nem hiszem, hogy valaha is lesznek.
De egyet mondhatok...
...ez összekötött minket.
Nem is tudom,
valahogy többek lettünk, mint előtte.
Igen, a történtek után olyanok lettünk, mint...
Nem tudom másképp mondani, egy családdá váltunk.
Azt nehéz elhinni, milyen gyorsan történt az egész.
A gondolat, hogy alig három héttel korábban még...
Nem is ismertük egymást.
Zavarban voltunk, tartózkodón viselkedtünk.
A pillantások, az udvariaskodás.
Óvatosak voltunk, falat emeltünk magunk köré,
idegenek voltunk, akik egy új irányba tartanak...
Kurvára nem tudtuk, mi jön.
Süteményt kér valaki?
A vadak
Átjárók, bemutatkozó videó, csapó egyes.
Josh Herbert vagyok, és rápörögtem erre a helyre.
Kösz!
Ez Rosa, meghozta a gyógyszereimet.
Láttam a listát, mi mindent lehet itt csinálni.
Mint mondtam, nagyon rápörögtem,
majdnem annyira, mint a bűvésztáborra.
Ötven alatt futom a 400-at, a testsúlyom háromszorosát emelem fel,
ha úgy gondolod, hogy valami SUP-os baromsággal izélgetsz,
elmehetsz a picsába!
Írtam egy nyilatkozatot.
"Akaratom ellenére megyek erre a helyre.
"Ezt a videót azért készítem, mert kötelező,
"itt egy rövid lista a dolgokról, amiket szívesebben csinálnék."
Még nem döntöttem, de lehet, hogy ezt veszem fel az első napon.
-"Sétálj rajzszögeken!" -Ez lesz a lakmusztesztem.
Ha nem ismered ezeket a legendákat, nem foglalkozom veled.
-"Kapd el a torokfájást!" -Elfelejtettem, mit kéne mondanom.
Bo, három szó, amivel jellemzed magad.
"Nyald meg a csúszdát a McDonald's játszóterén!"
Én füvet nyírok.
A srác nem tudja eladni magát.
Megmutatom, hogy kell csinálni.
Három szó? Nem is tudom.
A nevem Scotty Simms, élőben jelentkezem Florida egyik legótvarabb csücskéből.
De nem sokáig, mert hozzáértő vagyok, és motivált vállalkozó
nagy ötletekkel a divat- és bőrápolási ipar számára.
Scotty, ez több mint három szó.
Három szó, ami leír: "jó ízlésű ember".
Uncsi fehér arc.
És ezt szó szerint is értem.
Ritka whiskyket gyűjtök.
Stikában.
Nem is kell rejtegetnem, mert anyám hülye, mint a segg.
Csodás aroma.
Rafael Garcia vagyok, röviden Raf.
A legtöbben Rafnak hívnak.
Nem is tudom, csak izgatott vagyok, hogy mindenkivel találkozhatok.
Még sosem jártam Hawaiin.
Igaziból még sosem ültem repülőn,
szóval kicsit ideges vagyok emiatt.
-Dolgok, amik hiányozni fognak... -Szabad!
Mosolyog. Kellemes fejlemény.
Csak csodálom a mi imádott kontrollcsoportunkat.
"Imádott"?
-Nem számítottam rá, hogy így hívja őket. -Harmincnégy nap, Daniel.
Harmincnégy napig tartottak ki, míg a nők a teljes 50 napig.
Te jó ég! A sok kuncsorgás pénzért,
és pitizés a befektetőimnek...
Végül megérte.
A fiúk tökéletes kudarcot vallottak, ahogy kellett,
-hogy ne imádnám őket? -Nos, igen,
akkor most elkezdjük feldolgozni őket.
-Csak beugrottam, hogy tudassam. -Hogy van, Dean?
-Gondterheltnek néz ki. -Nem szokásom.
A bonyolult érzések inkább Danre jellemzők.
Nos, tudom, hogy ez kemény menet volt,
de még egy nekiveselkedést kérek mindkettejüktől.
Nem kérdés, hogy összeomlottak.
Amint megtudjuk, hogyan,
a miénk a korona.
Most pedig menjenek, törjék fel őket, uraim!
Kezdjék ezzel a kis angyallal, ha lehet!
Tudni akarom, hogyan bukott el.
Nem igazán tudom, mit akarnak tőlem.
Hallani a te verziódat a történtekről.
Mi lenne, ha azt levennénk?
Amúgy is csak elővigyázatosságból van rajtad.
Amiatt, amit tettem?
-Igen, Rafael. -Raf.
Rafnak szólítanak.
Nos, Raf, meséld el nekünk azt az első napot!
Emlékszem, hogy nem tudtam a neveket.
Soha nem voltam jó benne.
Talán mert az enyémet se képes megjegyezni senki.
De igen, azon...
Az első napon csak az alapvető dolgokat tudtam.
Ott volt a két legjobb barát Floridából.
Josh, akinek a nevét csak a suliból tudtam.
Az okos csávó a flancos cuccokban.
A lacrosse-os tesó.
Az emós gyerek, a szemüveges.
És a mostohatestvére, Seth.
Akinek a neve valamiért...
beakadt nekem.
És persze a melegítős gyerek,
aki utálta az anyját.
Jó volt, anya! Remek ötlet!
Mi lenne... Ha elpaterolnánk engem
valami közös faszverésre a vadonba egy kibaszott...
"Talán élvezni fogod," ezt mondta. "Talán tanulsz valamit."
Talán megtanulom, milyen milyen az, ha majdnem belefulladsz a vízbe.
Talán megtudom, milyen az,
ha egy tonna víz megy fel a kibaszott orromba!
Talán megtudom, milyen teljes szívből gyűlölni téged,
te kibaszott pöcscsöcs!
Picsába!
Bocs, nem csinálhatok úgy, mintha ez nem lett volna vicces!
"Pöcscsöcs!"
Szia!
-Rendben vagy? -Nem.
-Henry, ne most! -Mi?
Eltévedtünk, meghaltunk, vagy transzba estünk. Senki sincs jól.
Átfogalmazom. Jól vagy, a körülményekhez képest?
Miért csinálod ezt?
Micsodát?
A sírást.
Igazából semmi gáz. Egészséges dolog, de tényleg.
És azt hiszem, normalizálni kellene, mint viselkedést.
Jesszus, baszd meg! Ki jött ezzel a gyerekkel?
Mindig ilyen?
-Nem igazán tudom. -Mi más körökben mozgunk.
-Csá, Raf! -Hagyjuk!
Túl régóta ülünk itt a seggünkön.
Hagyjuk már a sírást, baszki, és csináljunk végre valamit!
Hé, mi is a neved?
Azt fogja mondani, hogy Kirin, de mind tudjuk, hogy ő egy született Chad.
-Ne kezdd, Taylor! -Oké, itt van némi előzmény.
Figyu, Kirin, hagyjuk már, hogy Josh önmaga legyen egy pillanatra!
Mind belecsöppentünk ebbe az élőszereplős rémálomba.
Minden reakció normális.
Például, ha pöcscsöcsnek akarod hívni anyádat, akkor hajrá!
Muszáj volt. Egy kibaszott barom.
Abbahagynánk a pofázást, és elindulnánk?
-És hová? -Keresni dolgokat.
Lakatlan szigetek már nem léteznek, mindet megtaláltuk.
Ez így igaz.
Mindet lenyúlták az Illuminátus gazdag arcai.
Oké, mindenki álljon fel!
Miért tettem azt, amit mondott?
Ez a kapitány-apuci hang, nem tudsz mit tenni ellene.
Általános óta utálom, és mégis felálltam, basszus!
Tuti, hogy jönnek megmenteni minket,
de ha van valami menő hotel itt a közelben,
és túl lusták vagyunk ahhoz, hogy megkeressük,
nagy faszoknak fogjuk érezni magunkat.
Szóval, szerintem váljunk szét, induljunk más-más irányba,
és aki talál valamit, küldjön vissza valakit.
Ti itt egy csoport vagytok.
Úgy értem...
Úgy értem, innentől. A többiek velem vannak.
Indulás!
Még mindig ez van. Ennél nagyobb illuminátus nincs.
Szóval, jól vagy? Összeszedted magad?
Ja, persze.
A sírás mindig jót tesz.
Jó.
Szóval, bármennyire utálok tanácsot elfogadni egy három számjegyűtől...
-Hogy mitől? -Bocsi,
én így hívom azt, akinek átlag alatti
az SAT-pontszáma.
Örülök, hogy tetszett.
Tudom, hogy önelégült és szemét dolog, de a lényeg, hogy igaza van.
Ha itt ülünk és gondolkodunk, az meg fog törni minket,
szóval induljunk, és hamarosan elhúzunk innen.
Egy hét.
Egy hét telt el, és nem is tudom.
Egyszerűen rossz érzés.
Minden olyan nehéz nélküle.
És Rachel mintha most csak a fájdalomról venne tudomást.
De közben én itt vagyok veled, olyan, mint...
Mint mi?
Hallani akarom, ahogy leírod, milyen.
Mintha lebegnék, mintha gyenge lennék,
de tetszik.
Mintha...
be lennék tépve az összes létező drogtól, amitől óvtak a suliban...
-Kezd túl nyálas lenni. -Te kértél rá.
Csak szívatlak.
És mellesleg...
Én is nagyon boldog vagyok.
De ott van benne a bűntudat...
Mihez kezdjünk vele?
Beszéltél már erről Isten haveroddal?
Igazából az utóbbi időben nem nagyon foglalkoztam ezzel.
Az imádkozással.
Mit gondolsz, Ő mit mondana?
Hogy legyek hálás a jóért.
Segít nekünk túlélni, ami hátravan.
Ámen, baszki.
Tökre dühít, hogy ezt mondom, vágod?
Mindig dühíteni fog, hogy ezt egy szépségkirálynőnek mondom.
Úgy érzem, tökre nyilvánvaló.
Olyan gyönyörű vagy.
Miért nem vagyok erősebb?
Egyfolytában emelek, és konkrétan paleo módra eszem.
Lehet, hogy hirtelen üt majd be,
és kirobbannak az izmaid a felsőd alól, mint Hulknak.
Az ittléttől konkrétan megzápult az agyad.
-Itt jó lesz. -Igen.
Utolsó simítás.
Igen.
Tudom, hogy ez a múltkor szart se ért,
de nem indulhatunk a sziget belsejébe anélkül, hogy nyomot hagyunk,
úgyhogy ez, meg a jelzőtűz megteszi.
Mit is jelent az "SOS"?
Úgy érzem, tudnom kéne, de fogalmam sincs.
Tudod, ki tudta volna?
Erről jut eszembe, most rajtam a sor, hogy ránézzek.
Szia! Ideülhetek?
Itt az ideje az új kötésnek, szóval...
Már ha lenne kötőtűm.
Egy helyes kis sapit kötnék.
És ha olyan seggfej lennék, aki szerint ez jó poén?
De tudod, hogy sose tennék ilyet veled, ugye?
Nem fogom elviccelni a dolgot.
Ami azt is jelenti, hogy őszinte vagyok veled.
Hét nap után nem kéne ekkora duzzanatnak lennie.
És a hely itt nem sokat segít.
Egy csomó homok megy bele.
Ma elindulunk, Rachel.
És szeretném, ha velünk jönnél.
-Az ő cuccait is, mindent... -Az itt marad.
Itt kell maradnia.
Arra az esetre, ha visszajönne.
Martha!
Nem is mondtad, csajszi.
Kiselejteztem a cuccainkat, és ezt találtam a bőröndödben.
Ez irodalom. Csak belenéztem,
de már jobb, mint Jeff szaros könyve.
Rövid mondatok vannak benne,
pár hálószoba-jelenet, amiről később fantáziálhatsz,
már ha még egyszer lesz olyan.
Strandkönyv.
Van egy igazi strandkönyvünk,
és erre itt hagyjuk a strandot.
Bocs. Elfelejtettem, hogy nálam van.
Jól vagy?
Feltehetek egy kérdést?
Feltűnt, hogy megváltozott a hangulat egyesek között?
A totál depressziósra gondolsz
három óránál? Mert szerintem Rachelnek jó oka van...
Nem. Nem a rossz hangulatra gondolok. Inkább...
Jó hangulatra.
Mint amikor...
két ember között több is lehet, mint barátság?
Shoni.
Shelby és Toni.
Te jó ég, te csak most tudtad meg?
-Már vagy egy hete megy! -Egy hete?
Rajtakaptad őket, mikor az erdőben dugtak?
Istenem, tudhattam volna!
Már kerestem őket, hogy segítsenek pakolni.
Egy kilométerről megérzem az orgazmust. Az orrommal lehet baj.
Mi van?
Semmi. Csak...
Fa. A jelzőtűzhöz, ahogy kérted.
Nem, tökéletes!
Már a koncepció. Azt hittem, többet fogsz hozni.
-Már vagy egy órája elmentél. -Te vagy a műszakvezető?
-Méred az időt? -Hé!
Miért érdekel, mivel töltöm az időmet?
Mert... hiányzol.
Többek között, baszki!
Itt vagyok. Nem mentem sehova.
Tudom, hogy még mindig keresed.
Muszáj, Fatin! Az a gödör...
Ez az egyetlen mód arra, hogy tudjam, hogy nem vagyok teljesen...
Leah, ez egy délibáb!
-Hová mész? -Én nem... Nem arról van szó.
Gondoltam, megpróbálom újra.
Kevésbé szánalmas mennyiségű tűzifát hozni.
Hogy ne égjek be ennyire.
LÉGY GYENGÉD
-Félsz? -Nem.
Nem is tudom.
Hullámokban tör rám ez az egész őrület.
Tengeribeteggé tesz.
Van émelygés elleni gyógyszerem, ha kell.
Angyal vagy, de nem szó szerint értettem.
Úgy értettem, lelkileg.
Sajnos a vadonban nem igazán vagyok otthon.
Ez nem túl inspiráló környezet nekem,
a drága jó anyatermészet nem az én múzsám.
Tudod, ott van Frost, Tennyson, Keats, az ő ribancuk.
És mint minden mást, őt is a fehér férfi követelte magának.
Tudom. És...
Nagyon sajnálom.
-Te költő vagy? -Ne bassz!
De ő viszont igen.
Fogadok, hogy eltört a lábujja. Tört már valaha csontod?
Negyedikben eltörtem a karomat.
Akkor nem volt sok barátom, és sok aláírást hamisítottam rá.
A pszichológusom szerint ez egy meghatározó sérülés.
Francba!
Tudom, hogy sajnálnom kéne, de nem maradt bennem semmi empátia.
Raf, ugye? Hallottam, hogy páran azt mondták, "Raff " vagy "Rafe".
-Raf, igen. -Igen.
De mindegy. Az összes verziót hallom.
Aha. De a Raf egy jó, tökös név.
Az isten verje meg!
Öt perc szünet!
-Öt perc szünet kell! -Menjünk!
Tudom, hogy ez csak egy lábujj...
és ha együtt lennék a többiekkel,
az izomagyú három számjegyű most lepicsázna.
"Három számjegyű"-nek hívtad.
Ja, jó szó. Fülbemászó.
Erre nincs valami a gyógyszeres szekrényedben?
De. Minden van.
Melyiket szereted, az ibuprofént vagy a paracetamolt?
Mindkettőt?
Ha vissza akarsz menni, csak nyugodtan.
-Senkinek sem kell hősnek lennie. -Komolyan mondod?
Csak lelassítanálak titeket.
Ja, abszolút. Te döntesz.
Kösz, srácok. Komolyan!
Semmi gond.
Srácok!
Sok szerencsét!
Oké.
Nem vagyok biztos ebben az új helyben.
Nem bírom a fákat.
Az emberek békésnek és spirituálisnak tartják őket,
de tudod, hogy én minek? Kibaszott öregnek.
Amúgy miért is jöttünk el a tengerpartról? Őrültségnek tűnik.
Itt nem éget úgy a nap, nem fúj a szél, melegebb van éjjel...
És távol vagyunk a helytől, ahol elvesztettük őt.
Mindannyiunknak jót fog tenni.
Nézd, Marty, itt egy szuper fészek számunkra.
Jól vagy?
Csak Norára gondolsz, vagy...
Nem.
Akkor mi a helyzet?
Arra gondoltam, éveken át együtt laktunk,
és még nem öltük meg egymást.
Gyere, ülj le!
Igazából arra gondoltam, hogy egyedül kéne aludnom.
Álmomban kimelegszem, és olyan szűk a hely, hogy...
nem akarok rád izzadni.
Szóval, inkább ott kéne aludnom.
Oké.
De nyugodtan add át a helyemet valaki másnak!
Mondjuk Shelbynek.
Szóval, tudod?
El akartam mondani. Nem volt rá idő, és...
Toni, semmi baj!
Nem gáz?
Az istenit!
Nem tudjátok, mi történt a baltával?
Abba a kupacba tettem, amit Leah-nak kellett volna elhoznia.
-Már órák óta itt kéne lennie. -Szerinted jól van?
Aha.
Csak nem tudja, mikor kell leállni.
Igen, szeretném javasolni, hogy menjünk vissza.
Itt nyilvánvalóan nincs semmi.
Találunk valamit, oké?
De még sötétedés előtt.
Miért csinálod folyton azt az ujjaddal?
Hogy felmérjem, mennyi idő van még napnyugtáig. Minden ujj 15 perc.
-Mi vagy te, cserkész? -Igen.
Illetve kilencedikben kiléptem.
Valami mást akartam, esztétikai értelemben.
Nem mondod!
Nem szívesen értek egyet Tesztoszteron Teddel,
de szerintem találunk valamit.
Valami menő, építész magazinba való házra bukkanunk.
-Ami egy milliárdosé. -Reméljük, hogy nem.
Miről beszélsz, Damien?
Henrynek hívják, azt hiszem.
A barátod csak párhuzamot vont
velem az Antikrisztus-fiúval az Ómenből.
De nem vágyom rá, hogy egy gazdag remete házára bukkanjak.
-Miért? -Mert tutira megöl minket.
Gondoljatok bele!
Zaroff tábornok, A legveszélyesebb játék, Poe Dameron, Ex Machina...
Drakula.
Az a heppjük, hogy megölik, aki ott jár.
Drakula nem milliárdos, hanem élőhalott.
Ha beleszámítod az inflációt, ő is az.
A pénz és az elszigeteltség
vérszomjas különcöt csinált belőlük.
Jövőbeli milliárdosként tiltakozom, hogy gyalázz minket, oké?
Van pár jó arc is köztünk.
Melinda Gates.
Warbucks papa.
Mogyoró úr.
Ő egy úriember, baszki! Mindig kalapot emel.
Mogyoró úr milliárdos vagy monoklis?
Befognátok a locskolást és figyelnétek, hátha láttok valamit?
-Locsogás. Abbahagyjuk a locsogást. -Leszarom.
Akkor menjünk vissza, lúzerek!
Miután hugyoztam.
Nekem is csövelnem kell.
Kösz, ember.
Kösz a privát szférát, rendes tőled.
Igen.
Kérdés.
-Neked fáj, ha pisálsz? -Nem.
Egyszer felsérthettem.
Talán túl sokáig voltam a vízben, és...
-a sós víz kimarta a farkamat. -Igen, ez alapvetően halálos ítélet.
-Komolyan? -Nem, a sós víz nem marja ki a farkad.
-De az élet azért az. -Mi az élet?
Halálos ítélet.
Mi van?
Nincs mivel megtörölnöm!
Lépj már túl rajta!
Te vagy az egyetlen ismerősöm, aki nem tudja simán kirázni.
Jó, megnézem, mi van nálam.
Tessék, próbáld ezzel! Bolti nyugta.
-Most mit csináljak vele? -Jaj, istenem! Csak dobd el!
Hadd tudja az utókor, hogy anyám macskakajáért és izzóért küldött!
Azt hiszem, elejtetted ezt a müzliszeletet.
Basszus, elfelejtettem, hogy ez nálam van!
Figyu, ezt, meg minden más kaját, amink van,
egyelőre tartsunk titokban!
Nem, tudom.
Nyilván hamarosan értünk jönnek,
de ha mégsem, el kell kezdenünk magunkra gondolni.
Nézd meg azokat a gazdag kölyköket!
Szerinted tudják menedzselni az erőforrásokat?
Nem.
Muszáj magunknak spórolnunk.
Legyen nálad!
Légyszi, ne!
Bocs, csak...
Automatikus mozdulat volt.
Mindent összegyűjtök, amit látok, az új táborhoz.
Én...
mellesleg melletted vagyok.
Nem vagyok biztos benne, hogy költöznünk kéne.
Mintha elfogadnánk, hogy most már ez az életünk,
az otthon nem ott van, messze, hanem...
itt kell megteremtenünk.
Miért ragadtunk le ennyire
az elfogadás fogalmánál?
Az elfogadás nem csak másik szó arra, hogy feladod?
Én nem akarom feladni, Rachel!
Talán nem sokat segít, de...
Szeretném, ha tudnád, hogy gondolok rá.
Minden nap gondolok rá.
Mert...
Az ő ötlete volt, hogy idejöjjünk?
Emlékszel, hogy ő hol hallott róla?
Az iskolában, vagy a szüleidtől, vagy...
Valaki más is benne volt?
Nem értem, miért kérdezed ezt tőlem.
Próbálj meg visszaemlékezni, Rachel,
honnan tudott róla, és miért jött ide!
Félt.
Honnan tudott róla?
Attól félt, hogy én...
hogy meg fogok halni, és hogy ő...
De honnan hallott a helyről?
Ezért, oké?
-Gondolkodj, Rachel! -Ezért.
Ezért, oké?
Miattam akarta!
Engem próbált megmenteni önmagamtól, és...
Most nincs többé, és ez az én hibám.
Most nincs többé, és ez az én hibám!
-Hogy hozott ide, Rachel? -Nincs többé, és az én hibám!
-Nincs többé! -Rachel, el kell mondanod!
-Rachel... -Boldog vagy?
Nincs többé, és ez az én hibám! Ezt akartad tudni?
Elment, és ez az én hibám!
Mi a franc volt ez?
Ki kellett derítenem, mit tud.
Van egy lány, aki az összeomlás határán áll, erre te nekiesel?
Mi ütött beléd?
Fogd a téveszméidet és az elméleteidet,
és temesd el őket, de most rögtön!
És ha még egyszer Rachel közelébe mész velük,
megöllek, baszd meg!
Vannak tények, amelyeket túl nehéz elfogadni.
Ami túl ijesztő,
túl ocsmány,
túl nagy.
Például amikor itt kötöttünk ki,
senki sem akarta beismerni, mennyire retteg.
Fel sem fogtuk igazán, amíg...
Nem túl nagy siker a felderítés terén.
Majd találunk valamit.
Talán a többiek már találtak is.
Visszajöttek!
Mi a fasz van?
Bassza meg! Jézusom!
Picsába! Basszus!
Bassza meg!
DJ!
-Aha. -Rájöttetek, hogy történt?
Nem tudtuk.
Gondoltuk, bement pisálni egyet,
megcsúszott egy sziklán, kisodorta a víz, és...
Kisodorta, és...
Nem tudom, de...
Ez nem hagy nyugodni.
Ahogy még egy csomó dolog, ami azon a szigeten történt.
-Nem értem, hogy történt. -A dagály durva volt.
Biztos feldöntötte egy tarajos hullám, és megtámadta valami.
Baszki, ember! A természet nem viccel.
-Mihez kezdjünk vele? -Nem hagyhatjuk itt.
Mert eljönnek érte a ragadozók.
És minket is elkapnak.
Csinálhatnánk egy tengerésztemetést,
mint apám barátai a seregben.
Úgy értem, a tengeren.
Szó sem lehet róla.
-Azzal, ami megette, tesó? -Nem, szerintem Bónak igaza van.
Ez őrület, bassza meg!
Ha nehezéket kötünk rá, és közel tartjuk,
akkor biztonságban leszünk.
Oszama bin Ladent is a tengerbe temették.
Istenem, kit érdekel ez most?
Oké, szóval, kik viszik a vállukon?
Mert ha van valami ott, ami szó szerint letépte az arcát...
Azt hiszem, én nem vállalom.
Majd én megcsinálom.
De egyedül nem megy.
Raf, segítesz?
Igen.
Engem választott.
Nem tudom, miért, de engem választott.
Kiválasztott, hogy sétáljak be vele a sötétbe,
és ez nekem tetszett.
Az új táborban melegebb van.
Kellemes a légkör is. Martha zsályafüsttel tisztította meg.
De ennek ellenére nem azért vagyok itt, hogy kilakoltassalak benneteket.
Aki maradni akar, marad.
Egy iskolai tanácsadóm adott nekem egy füzetet,
a gyász öt szakaszáról.
Tagadás, alkudozás, és így tovább.
Baromság. Igazi baromság.
Arra használtam a füzetet, hogy kikergettem vele egy pókot a házamból,
aztán kidobtam a szemétbe azt a szart.
Kizárt, hogy csak öt van.
Elveszítesz valakit,
és minden új másodperc olyan, mint a pokol egy újabb bugyra.
Szóval, szerintem
ahány másodperce tűnt el az illető az életedből,
annyi szakasza van.
Egymilliárd apró, szar kis szakasz.
Szóval, nem foglak siettetni.
Nem én döntöm el, mennyi időre van szükséged.
Csak remélem, hogy elviseled a társaságomat,
mert nem hagyom, hogy egyedül maradj itt.
Tudsz valami jó játékot,
amivel elüthetjük az időt?
Miss Mary Mack.
Nem ismerem.
Miss Mary Mack, Mack, Mack
Feketét vett, vett, vett
Ezüst gombok rajta, rajta, rajta
Várj, ez nem egy tapsolós játék?
Te szívatsz!
Egy kis poén a saját rovásomra.
Elmondom neked, hogy mi itt a helyzet.
Nem lépek tovább.
Nincs megnyugvás.
Én csak...
Kimerültem.
És bár az jó, hogy itt vagy,
nem akarom, hogy őrizz engem.
Ez mindig az ő dolga volt.
És nem állok készen arra, hogy más töltse be ezt a pozíciót.
Jössz?
Ez fejlődés, igaz?
Tudom, hogy minden téren az,
de valami nem stimmel.
Tudom. Mintha a fehér zajt a háttérben
az óceán hangjáról átállítottuk volna erdei hangulatra.
Én nem rezgek együtt vele.
Szerintem csak más, ennyi az egész.
Én tudom, mi az.
Istenem, majdnem elfelejtettem!
Az van, hogy valakit kifelejtettünk.
Előkerült!
Üdv itthon, Marcus!
Ez meleg volt.
Annyira sajnálom, bébi! Semmi baj.
Minden rendben lesz.
Mind rendben leszünk.
Reméljük, baszd meg.
-Hogy hívják a csajt? -Mi van?
Láttam már ilyen karkötőt.
Ha be van akasztva, azt jelenti, hogy foglalt vagy, ugye?
Igen, hülyeség, tudom.
Olyan, mint egy jegygyűrű hülyegyerekeknek.
Szerintem elég menő. Igazából szerinted is, nem?
Tessék, pár meleg cucc.
Egy pulcsi, meg egy sörmelegítő.
Nem sör, de vágod.
A roncsból moshatta partra a víz.
"Josh Herbert tulajdona."
Az anyja szereti.
Inkább a házvezetőnője.
Azt hiszem, szólnom kell Marisolnak, hogy már Joshhoz tartozom.
Szóval Marisol?
Nekem is van barátnőm. Julia.
Mondtam neki, hogy küldök képeslapot,
de inkább palackposta lesz.
Most komolyan kérdem. Jól vagy?
Ezt gyakran kérdezed.
Tudom, ilyen vagyok.
Julia szerint olyan vagyok, mint egy óvóbácsi Észak-Kaliforniából.
Nem, úgy értem, igazából szerintem ez jó dolog.
Szóval, jól vagy?
Nem igazán.
Te?
Nem.
De mélyen belül arra számítok,
hogy ami nem öl meg, az erősebbé tesz.
Én nem vagyok...
-Mi nem vagy? -Erősebb.
De megváltoztál.
Gondolom, ezt elismered.
Hogyan?
Hogy nem egy a jó kis, csendes vallásos srác Tijuanából.
Nem azt mondom,
hogy már nem vagy az,
csak azt, hogy vannak különbségek.
Azt gyűlölöm...
hogy nem tudom irányítani.
Hogy mi lesz belőlem.
Mind akartunk bizonyos dolgokat.
Erőt.
Szerelmet.
Biztonságot.
Hatalmat.
Tartozni valahova.
Hogy észrevegyenek.
Együtt lenni valakivel.
Azt, hogy hasonlítsunk valaki másra.
Ezt mind akartuk.
Férfiak akartunk lenni.
De az az igazság...
hogy néhányan szörnyetegekké váltunk.
Nem jön be?
Nem igazán szoktam inni.
Hát, tölthetnél egyet DJ-nek.
Lényegében miatta fagyunk kockára,
de szép gesztus.
Hadd szóljon!
-DJ-re! -DJ-re!
Hahó!
Olyan rettenetes volt, mint gondoltad?
Válaszolj, ha kérdezlek!
Jó, rendben.
Sokkal rettenetesebb volt, mint amit valaha el tudtam képzelni,
és nem hiszem el, hogy képes voltál kitenni ennek.
Hát, ez a vétkeid ára, Devon.
Baszd meg!
Nem hiszem el, hogy ilyen a hálátlan vagy.
Azok után, amit tettél, én minden követ megmozgattam...
A "baszd meg" melyik része nem volt világos, anya?
Tudod, mit? Kurvára elcsesztem.
Szar gyerek vagyok. Tényleg.
Aki nem tud eleget a világról vagy önmagáról ahhoz,
hogy ne tegye tönkre időnként a dolgokat,
és minden nap együtt élek ezzel.
Egy ember meghalt amiatt, amit tettem.
De te,
te felnőtt vagy, aki tönkreteszi ezeknek a gyerekeknek az életét,
és ez nem baleset.
Kitervelted.
És még élvezed is.
Talán elbaszott vagyok.
De te viszont egy kibaszott pszichopata!
Köszönöm, hogy ilyen csapatjátékos voltál ma.
Majd újra hívunk,
akár már holnap,
tehát készülj fel rá!
Viszlát!
Ne ordíts!
A MI SZERETETT JAMIE-NKNEK
A feliratot fordította: Vincze Ágnes
Kreatív supervisor Heltai Olga