Navn?
Rafael Garcia.
-Hvor kommer du fra i dag? -Mit hjem. I Tijuana.
-Og hvor skal du hen? -I skole, i San Diego.
Hvor troede du, du skulle hen?
Da du gik om bord på det fly, hvor troede du så, du var på vej hen?
Besvar spørgsmålet, jeg ved ikke, hvor meget tid jeg har.
Hvor troede du, det fly tog dig hen?
Hvad husker du præcist om nedstyrtningen?
-Til Hawaii, til et retreat... -Så var der en maskinfejl.
Eller noget, som føltes sådan.
-Gav de dig mad? -Det ved jeg ikke.
-Var der kage, dessert? -Måske. Jeg tror, der var kage.
Gider du stoppe? Fortæl mig, hvem du er, hvad laver du her?
Jeg er dig.
Jeg er tydeligvis ikke dig-dig, men det samme skete for mig.
Flystyrtet, øen, at ende her.
Samme sandaler. Samme sweatpants. Samme mareridt.
Okay. Misforstå det ikke, men jeg tror virkelig...
Nej! Lad være!
Ingen bag den dør er her for at hjælpe dig.
Det her sted, den her situation,
hele den her hjernevridende saga, som du er blevet fanget i,
jeg ved ikke hvor længe,
det hele er en fælde.
Flystyrtet var ikke et uheld,
det er ikke en kystvagtstation, vores forældre kommer ikke for at hente os.
Det er et fængsel,
og hvis vi skal have nogen chance for at komme ud herfra,
så skal du tale med mig.
Jeg ved, hvordan det lyder, og hvordan jeg lyder,
men den erkendelse må betyde noget. Jeg er klar over det.
Jeg er fuldkommen klar over, hvor vanvittig jeg må virke lige nu.
Ikke bare vanvittig.
Bange.
Det er jeg.
Okay. Enten er jeg helt enig i det her,
eller jeg føjer dig, indtil du forsvinder.
Hvilken en er det?
Jeg prøver at finde ud af det.
Så...
Hvad vil du vide?
Alt.
Vi var alle fortabt.
Alle os otte.
Ikke at jeg var værre stillet, men for mig føltes det som dobbelt-fortabt.
Fortabt inde i et fortabt sted.
Hvad fanden laver jeg overhovedet?
Du hjælper mig med at redde dit liv.
Alt, du fortæller mig, er som endnu et trin på stigen ud herfra.
Jeg prøver at tro på det, men jeg kender ikke dit navn.
Leah. Det er Leah.
Jeg tjekker bare.
Jeg hedder Raf.
Hey!
Hvad fanden kigger du på?
Jeg kan ikke vaske mig i fem minutter,
uden et svin prøver at kigge på min pik.
-Hvad? -Du så på mig.
Det gør du stadig, din lille pikkigger!
Jeg kiggede ikke... Jeg vidste ikke, du var der.
Det er, som om du ikke kan kigge væk. Fucking skamløst.
Måske du kunne tage bukserne på igen.
Hey, giv ikke mig skylden. Det er det, man kalder...
"At bebrejde offeret."
Jeg kiggede ikke på dig. Det ville jeg aldrig gøre.
Helt ærligt, Raf?
Jeg ved ikke, hvad du ville eller ikke ville gøre,
fordi jeg ved ikke en skid om dig.
Vi har været her i fire dage, og du har sagt måske elleve ord.
Jeg kan ikke udelukke muligheden for, du måske kigger på pik engang imellem.
Jeg er kæreste med en pige.
Okay, det er bemærket.
Du ved godt, det ikke handler om det, vel?
Jeg er ligeglad, hvis du er bøsse,
det er privatlivets fred.
-Jeg er ikke bøsse. -Jeg gentager, det er ikke det.
Men hvis det er noget, du ønsker at bevise,
så hjælper ikke at skrige, du har en kæreste, så højt du kan.
Det virker lidt desperat.
Kirin, jeg er...
Jeg er ingenting.
Jeg er ikke noget, du siger, at jeg er. Jeg er bare...
Jeg går.
Tilbragte du meget tid alene?
Først, tror jeg.
Og de andre anser dig for at være lidt stille?
Hvorfor kigger du på mig, som om det var noget bekymrende?
Efter min erfaring derude,
hvis nogen var stille, meget på egen hånd,
betød det, at de skjulte noget.
Ja, men det var ikke et smart dække.
Bare en god gammeldags personlighedsfejl.
Han virkede ret skeptisk over, hvad du lavede,
og hvorfor det er så svært for dig at forklare dig.
Fordi jeg sad der bare,
og fordi, jeg ved ikke, jeg mener, jeg vidste ikke...
Vidste ikke hvad?
Mig.
Mit liv før...
Det er... Var...
Der var mørke.
Der var dis.
Dagene var så trættende, så gentagne, det hele var bare lidt sløret...
Som tåge,
der hang tungt i mit hoved.
Rafael.
Det er tredje time, du har ikke mig før sjette.
Okay.
Perdón. Beklager.
Tåge så tyk, at selv jeg ikke kunne se mig selv igennem den.
Kun én ting var tydelig.
Kun én ting gav mening.
Kun én ting fik mig til at føle, at jeg gav mening.
Og der sad jeg, fast på den ø,
tusindvis af kilometer væk fra det.
-Som jeg sagde... -Fortabt et fortabt sted.
Det har du en vis erfaring med.
Du skulle bare vide.
-Vagten er slut. Kan jeg overtage? -Ja.
Sov hun overhovedet?
Shit. Det er fire dage.
Ja. Jeg ved ikke, hvad hun har i tankerne,
eller hvad der gjorde, at hun fik lyst til at tage sit eget liv.
Jeg ville ikke spilde tiden på at undre mig.
Måske ved hun ikke, hvad der foregår.
Måske fantaserer hun om sin ældgamle kæreste.
Det afgørende er, at hun er i live, og hun er endelig stille.
Jeg beklager, men jeg bekymrer mig ikke over hendes søvnløshed.
Ved I, hvad der ville have hjulpet? En benzo.
Men hun fjernede alle, før vi fik hende til at brække dem ud.
Det er, som om hun gravede sin egen grav.
Ja, Fatin. Det gjorde hun næsten.
Jeg beklager.
Jeg er færdig med hende.
-Jeg tror ikke, du mener det. -Ikke?
Jeg kender til pis, når jeg hører det. Det mener du ikke.
Okay. Vi havde planlagt, at du skulle holde øje med hende,
men måske tager jeg en dobbeltvagt.
Tak.
Hey, jeg er med glæde sygeplejerske for Rachel.
Hvis der er brug for mig, så har jeg al tid i verden til hende.
Lad os gå.
Jeg vil ikke sidde her og ynkes af. Lad os gå.
Tror vi på det?
Absolut ikke.
Jeg laver støj som en eller anden amatør.
Jeg går normalt mere stille.
Du skræmmer den.
Hvis fælden ikke lukkede, kan den løbe væk. Bliv her.
Du fik ham, Martha! Han er smuk.
Jeg troede virkelig, jeg kunne give noget ekspertise i dag,
men det viser sig, at jeg er lidt forældet.
-Undskyld. -Nej, jeg har dyb respekt.
Og desuden kunne jeg stadig yde moralsk støtte.
Toni mente, at det havde du måske brug for.
Sagde Toni, du skulle tage med mig?
Det besluttede vi nok sammen.
Hun fortalte mig om dine kaniner
og de shetlandsponyer, du havde,
og vi begyndte at tænke på, hvor svært det må være,
når man elsker dyr, som du gør,
og kommer dagligt og tager så meget ansvar, så vi kan spise.
Hvad har Toni ellers sagt om mig?
Jeg ved det ikke, masser af ting.
Men kun med tanke på at hjælpe dig.
Og for mig selv
ved jeg, hvor svært det er...
At lægge ens værdier væk,
eller ændre dem hurtigere, end man måske er klar til.
-Vi vil bare være der for dig. -Ja, jeg ved det. Tak.
Vi bør gå.
-Han overlever ikke meget længe. -Okay.
Sult er en notorisk forfærdelig måde at dø på.
Det er lige deroppe med stråleforgiftning og korsfæstelse.
Jøsses, gider du lige? Ingen sulter ihjel.
Det kan ikke være alt, der er tilbage, vel?
Det virker umuligt...
Ja, jeg er ked af det. Det kan ikke ende sådan for mig.
Min mor ved ikke, hvordan hun skal finde min korte roman,
så hvordan skal jeg blive udgivet posthumt?
Den er på mit Google Drev, mor!
Bare klik på den anden mappe mærket igangværende kort roman...
Hold kæft, Taylor! Vi klarer os, vi skal bare sætte farten ned på maden,
da redningen tydeligvis ikke er...
Da den tager længere tid, end vi troede.
Kan vi spille et spil? Som en distraktion?
Jeg spiller altid Xbox, når jeg vil stoppe med at spise søde snacks.
-Min ernæringsekspert støtter det. -Det er ikke dumt. Nogen forslag?
En teaterleg? Noget, der vil blotlægge os.
-Ikke teater. -Okay. Fedt.
Hvad med "To sandheder og en løgn?"
Det lyder fedt. Jeg er med.
Ja! Sådan, Rafe!
Det er "Raf".
Hold da op. Raf?
Ja.
Jeg elsker det.
Kender du legen?
Man siger to sandheder og en løgn, og så gætter vi.
Hvor du kommer fra, kalder de det måske noget andet,
Dos verdad, dos verdades.
Jeg tror, jeg forstår det.
Okay.
Så...
Jeg går i skole i San Diego, men jeg bor i Tijuana?
Det der er sandt!
Han er en krydser. Det er faktisk beundringsværdigt.
Det er ikke meningen, du skal sige noget, som nogen straks kan bekræfte.
-Det er en dårlig måde at spille på. -Medmindre han og Josh spiller sammen?
Vildt nok!
Fuck, jeg elsker en dyst på kløgt.
Fortsæt bare.
For det andet,
ejer min kærestes familie faktisk det her salsaselskab.
-Det er noget pis. -Ja, men er det det?
For det første er det noget pis at tage salsa med
på et weekendretreat til at begynde med.
Jeg kan kun spise dem med lav syre og var ikke sikker på, de havde nogen.
Men at din kæreste er arving til virksomheden Veracruz Salsa,
er noget endnu større pis.
Og endelig,
jeg kan i hemmelighed lide at se på pikke.
Han indrømmede det sgu!
Rafe her lurede som en pervers og prøvede at smugkigge på min pik.
Vent. Nej. Det var løgnen. Det var hele pointen...
Din kæreste er faktisk ejer af et børsnoteret salsaselskab?
Ja. Hendes far ejer en andel i moderselskabet.
Så det er løgnen, og du er en pikkigger.
Nej! Jeg har lige ødelagt...
-Jeg beklager virkelig. -Hvad fanden?
-Idiot! Vi kunne have spist det! -Jeg er så ked af det.
-Undskyld. -Ingen bevæger sig.
Rør ikke ved det. Må jeg? Tak.
Kunne nogen venligst forklare mig,
hvad i alverden den mand har gang i?
Tager billieder til sine latterlige sociale medier.
Ikke at skulle høre om "Spillz" var det eneste lyspunkt ved det her sted,
-og nu ødelagt. -Vent, Seth, er du "Spillz?"
-Er du "The Spillz," med et Z? -Skyldig.
-Hvad fanden er Spillz? -Har du ikke hørt om Spillz?
Det er den her Insta og Twitter der bedømmer billeder af spildt mad
med de bedste og sjoveste billedtekster. Jøsses!
-Det er ikke noget særligt. -Det har jeg hørt før.
Du samarbejder med brands og sådan noget.
Jeg vædder med, du bliver betalt. Ikke? Vent.
Hvordan vil du bedømme salsaen? Som en niveau-fem "Smattet Tsunami?"
Hvad vil du navngive den?
Måske et ordspil på pico de gallo?
Måske "Pico de-åh-nej!"
Fucking dumt.
Raf, kom her.
Hvad synes du?
Jeg ved det ikke.
Det kan ikke rigtig konkurrere med min mors maleri af Selena...
Hold op med det.
Jeg tror, at jeg kunne gøre det ligeså godt.
Jeg malede en frugtskål i billedkunst, og fru Wentz sagde: "Hvad er det?"
-Jeg er et naturtalent. -Jøsses, jeg hader dig for meget.
-Du elsker mig. -Vil du holde kæft og kigge med mig?
Farverne er så dybe og så mættede.
Jeg føler mig fysisk varmere, når jeg ser på det.
Konkret hvor føler du dig varmere?
Raf, jeg vidste ikke, du var her. Hvordan har du det?
Og du spiser kanapeerne.
Undskyld. Måtte jeg ikke det?
Nej, spis bare, og sig, hvad du synes.
Det her er smagsprøverne, så vi ved, hvad vi skal have torsdag.
-Jeg kan godt lide de seje. -Blæksprutten? De er så gode.
Du har jo god smag.
Kommer han med os på torsdag?
Han skal til fodbold i Carlsbad.
Måske ikke.
De udtager mig ikke altid.
Hvad er der på torsdag?
Vi er vært for et velgørenhedsarragement skråstreg galleriaften.
Hele huset bliver fyldt med indfødt kunst.
Gringoer med penge at bruge.
Eller værdifulde velgørere, der vil hjælpe os med et flytte de her værker
ned til kulturcentret i Tijuana,
fordi de har været i USA alt for længe.
-Det er fantastisk. -Mi amor,
vi skal køre.
-Vi ses på torsdag? -Okay. Farvel.
Farvel.
Så hvad skal jeg have på til det?
Jeg er for det meste usynlig, når jeg er sammen med dig,
men jeg vil ikke være en snusket usynlig person.
Hey, hvor er din...
Jeg tog det af i badet og glemte det nok på badeværelset.
-Svæver væk fra mig. -Jeg er bare helt besat af det.
Det smukke ved det er, hvor enkelt det er,
en indfødt kvinde på arbejde, et helt almindeligt øjeblik for hende,
men en, der kunne være blevet slettet, eller glemt eller hvad som helst.
Men det er den fantastiske ting ved kunst, den husker.
Dybt, dybt inde i mit pis.
Nej, jeg forstår det. Det er din ting.
At lytte til dig være så vild med det er fantastisk.
Du bør lave en af de her TED Talks.
Hold op.
Jeg elsker, når du gejler mig op.
Tænker du nogensinde på, hvad din ting er?
Måske, jeg ved det ikke.
Jeg skal nok finde ud af det.
Men hvis ikke, er det her ret godt.
Du dufter så godt.
"Mens hendes blod blev varmere,
"trak han hende tættere på og gjorde kysset dybere og dybere.
"En hvisken ad gangen indtil alt blev sløret.
"Hun blev føjelig,
hendes sukken var overgivelse."
-Hedt, ikke? -Som en frisk bunke lort.
En hel bog om liderlige bryllupsplanlæggere
i en snobbet by ved navn Green-wich, Connecticut.
Greenwich. Det er ikke den eneste. Der er tilsyneladende fire i serien.
Fire af det her lort?
Jeg kan ikke engang få en efterfølger af District 9,
og verden får fire af det her lort.
Prøv at læs et par sider mere.
Måske bliver du interesseret. Det er en tur i høet.
Nyder folk den her aktivitet?
Holder en stor stak papir åben og bevæger øjnene frem og tilbage?
Jøsses.
Toni, hjælp mig.
Fatin forsøger at overbevise mig,
at jeg kunne nyde at læse den her dybt elendige romance.
Ja, for fanden. Jeg elsker den.
Gider du lige.
Jeg er ikke superfan på Martha-niveau. Super hetero og hvid.
Jeg kan godt lide bryllupstingene.
-Du kan godt lige hvad? -Det med bryllupsplanlægningen.
Jeg tænker på mit eget.
Enorm smørcremekage, blomster over det hele,
en fucking fin middag.
Hvad hedder det, når det ikke er buffet? En anrettet middag. Det vil jeg have.
-Det her er utroligt. -Hvem er du?
-Hvem er nogen af jer? -Hvorfor er jeg fremmed i et fremmed land?
Jeg ved, hvad der er galt med dig.
Dine pårørende gik, læskuret er sat på plads,
og for første gang nogensinde har Dorothy ikke noget at lave.
Og det er et problem, fordi hun stinker til at holde fri.
Hun har intet problem med det.
Hvor skal du hen?
Holde fri.
Er du okay?
Jeg beklager, Leah...
For forleden.
Jeg gik så hårdt til dig.
Der var noget, der blev knust.
Og at tro, at jeg...
...måske har...
-At tro, jeg måske har skubbet dig. -Det gjorde du ikke.
Og det gjorde jeg ikke, og...
Jeg tror ikke, at jeg ønskede at ende det.
Jeg tror bare, jeg ville holde op med at føle.
Ja.
Det er sgu det værste.
Helt sikkert,
og jeg spørger da også universet om at fjerne mig fra lykken, men...
at gøre brugbare ting har jeg det faktisk okay med.
-Modigt af dig at sige det. -Ja, jeg fortryder det allerede.
Jeg har det også bedre, forresten. Det er...
Jeg glemte, at mit blod vil cirkulere.
Leah?
Vil du have det til at pumpe?
-Hvad er det? -Lad os finde ud af det.
Nej.
Pis også.
Hvad fanden?
Fuck.
Raf.
-Fuck. De er over det hele. -Shit.
Af med bukserne. Kom så. Nu.
Fuck...
Fuck!
-Fuck. Jøsses. -Okay. Det svier fandeme.
Det virker.
Vi får dem. Du er okay.
For fanden da.
Jøsses.
Du blev angrebet af stikmyrer.
Sig mig, Rafael, hvordan har du det?
Ikke fantastisk.
Jeg føler, jeg næsten blev spist levende på grund af den her ting, som...
måske kun er vigtig for mig.
Min terapeut ville sige, at der er meget at løse.
Men jeg hader min terapeut, så måske kan vi bare lade det ligge.
Det er bare ikke min dag.
Slet ikke.
Spørg Scotty og Bo om myrebiddene.
De er fra det landlige Florida. De har nok set nogle stykker.
Og Josh har sikkert ti forskellige cremer.
Ja. Jeg er ikke rigtig sikker på, hvor jeg står med de fyre.
Vil du høre min mening?
Alle er fandeme bange.
Det ukendte er så skræmmende, og øen er en stor måbende ukendt.
Og ikke for noget, men det er du også.
Men mennesker vil bare kategorisere andre mennesker.
Min stedbror Henry for eksempel.
Han er mørkets fyrste, men man kan stadig kategorisere ham.
Gothagtig emo-dreng er kendt, hvilket gør ham helt uskræmmende.
Men du er noget andet.
Vi skal bare få dig kategoriseret.
Du får det til at lyde nemt.
Lad os gå.
Hvor?
Finde noget mad. Frugt, bær, jeg ved det ikke.
Der må være nogle varer derude.
Du kan være den fyr, der bringer snacks. Alle elsker den fyr. Alle sammen.
MARISOL ER DU PÅ VEJ?
JA!
Hvad er det for noget, hjerteknuser?
Prøver du det til ballet?
Skat.
Se på din dreng. Du milde.
Han ligner sin far, ikke?
Du kommer fra en lang slægt af Garciaer, der er flotte i jakkesæt.
Det overrasker mig ikke.
Tak, ja... Men nej.
Jeg har faktisk en begivenhed i aften, og det er lidt formelt, så...
Men det er torsdag.
Din far har aftenvagt, så du arbejder på standen med mig.
Sådan er det. Det blev vi enige om.
Jeg ved det, jeg beklager... Jeg ville, men...
Det er ret vigtigt.
Hvordan er det vigtigt, hvis vi ikke har hørt om det?
Din skole sender e-mails om hver eneste...
Det er ikke en skoleting...
Det er en chicanokunstudstilling...
...hos familien Núñez.
Nej, det er bare...
De prøver at skaffe penge til at bringe mexicansk kultur tilbage til Tijuana.
Så det er vigtigt.
Her er, hvad jeg forstår, Rafael.
Jeg forstår, du stoppede fodbold for tilbringe mere tid med den pige.
Jeg forstår, dit hoved er så fuldt af fantasier om hende og hendes familie,
at du får 02 i fire fag.
Det du ikke lader til at forstå,
er, at Núñez og deres malerier ikke betaler din undervisning.
Núñez-familien er faktisk store donorer til stipendiefonden,
så de gør det på en måde.
Du er ikke bedre end os.
Skynd dig!
Tag de her tamales til lastbilen.
Vent på din mor.
Det er, hvad jeg skal gøre. Gå derop og møde folk som dem.
Det var derfor, I sendte mig på skolen i første omgang, er det ikke?
Og det er faktisk godt for jer, at de vil have mig der...
Hold kæft og hør efter,
fordi det er vigtigt, du hører det her.
Den pige
kommer til at glemme dig.
Hendes familie glemmer dig.
Hun vil gå på et smukt college i den anden ende af landet,
og du vil aldrig se hende igen.
Jeg tjener måske ikke en skid,
men jeg vil vædde hver cent af dem, det er, hvad der sker.
Du ved ingenting.
Vi får se, men i mellemtiden
tag de her tamales til lastbilen og vent på din mor.
Skynd dig.
Jeg aner ikke, hvad jeg laver, men se lige dem her.
Gad vide, om de kan spises.
Ja, der er et rim for bær, hvad er det nu...
"Lilla og blå, gode at få. Hvid og gul, slår dig omkuld."
Du er ikke helt uvidende om naturen.
Henry lærte mig faktisk det rim.
Den lille viden, jeg har, kom faktisk fra ham.
Han var en seriøs spejder tilbage i tiden.
Han ved, hvordan man binder 60 forskellige slags knuder.
-Jeg vidste ikke engang, der var så mange. -Ja.
Han plejede at binde mine hovedtelefonledninger sammen
bare for at lave pis med mig.
Men AirPods, så...
Ja, I virker ikke så tætte.
Ja, er det så indlysende?
Hvad?
Deroppe.
Okay.
Hvad fanden fandt du?
Fuck.
Kom nu...
Slik?
Gå væk!
Fuck.
Hej, mand, jeg beklager.
Hvad fanden er der galt med dig?
-Jeg sagde undskyld. -Forpulede møgunge!
Ved du ikke, hvordan man er opmærksom?
Fuck dig! Jeg sagde, det var et uheld!
Okay.
Hvad fanden!
Jeg har ham.
Shit.
Tag den.
Er du klar?
Ja.
Okay.
Hvad tror du, der er derinde?
I betragtning af min historik i dag? Det er nok en portal til helvede.
Jeg går først. Okay.
Seth?
-Seth? -Rafael Garcia,
jeg er glad for at informere dig, at din lortedag
lige er blevet til guld.
Kom herned.
Mand.
Vi har vundet i lotteriet.
Giv mig den kasse.
Shit. Hvor er det vildt. Mand!
Hvad?
Hvor tror du, det kom fra?
Jeg ved det ikke.
Det ser ud til, at det her sted blev brugt til en slags dyrelivsstudie.
Den sidste dataindtastning er fra 2006.
-Tror du, at maden stadig er god? -Ja.
Udløbsdatoer er blot forslag på ting som...
Hjerteblod.
-Vand? -Ja, men også...
Hjerteblod.
Det her... Det her er dig. Vi fandt det her på grund af dig.
Tvivl ikke på dine instinkter. De er gode.
-Seriøst. -Tak.
Du ringer bare.
Hallo. Ja. Hallo?
Hallo. Ja?
Er der nogen?
Rafa?
Ingen var hjemme.
Er der andre?
Hej, fremmede.
Alt i orden?
Prøver bare at flå ham med vinden. Det lugter ikke altid så godt.
Er du sikker på, du er okay?
At jeg og Shelby hænger ud og alt det?
-Fordi hun fortalte mig... -"Shelby sagde, du sagde til Shelby."
Det. Det er det, jeg ikke er okay med.
Mit lort er mit lort, og det skal det blive ved med.
Jeg ville aldrig sige noget, du ikke selv ville sige til hende.
Amager halshug.
Hvad med du fortæller hende ingenting?
For at være på den sikre side.
Selvfølgelig. Hvad end du har brug for.
Undskyld.
-Jeg vil ikke være... -Nej, det er helt fint.
Jeg er så stolt af dig.
Hvorfor?
Du er blevet så stærk. Du er som en fucking kriger.
Overraskelse!
Overraskelse de ikke myrdede hinanden i koldt blod.
-Hvor kom den fra? -Hev den op af vandet.
-Hvad er der i den? -Kig. Du vil kunne lide det.
Eller i det mindste være mildt fornøjet og forvirret af det?
Festudstyr?
En gammel persons fest.
PENSIONERING
En gammel ved navn Barbara.
Hvorfor er I skuffede? Se dem lige!
Ja, plastikgafler?
Det er de fine, som kan vaskes i opvaskemaskine!
Glæder du dig ikke til at spise med gaffel igen?
Du milde, er de ikke vidunderlige?
FYRAFTEN!
Du mister din kæreste til det her kitschede festlort.
Kan du da gøre hende så vild?
Barbara ved, hvordan man fester!
Jeg er ikke sikker. Det ville være en udfordring.
Hey, Fatin.
Der er måske noget for dig.
Jeg tager alt det negative tilbage. Barbara, du er en fucking legende.
Vent. Er det, hvad jeg tror, det er?
Det er en piñata! Og slik!
Du godeste, Babs. Du skulle til at give en dukke af din chef tæsk?
Jeg ved ikke, om det er cool eller foruroligende.
Åh, fuck.
Er du okay, Leah?
Ja, nej, jeg er...
Ja, undskyld, det er bare piñataen.
Min far har en ven, der hedder Top Ramen.
Hans navn er faktisk Paul, men de kalder ham Top Ramen,
fordi engang de var på skitur,
blev han rigtig fuld og sniffede ti baner ramen-krydderi.
Den piñata ligner ham.
Du godeste.
Dot vil lave en opgørelse over alt det her.
Hvor er Dot?
Hey.
Spejder.
Ved du ikke, hvordan man laver et bål?
Ja, men kun med en ildstarter.
-En hvad? -Det er et stangformet værktøj,
ofte en syntetisk legering eller af magnesium...
Okay, du kan stoppe.
Bo-Bo.
Knækker du, mand?
Kun en lille smule.
Hey.
Åh, mand.
-Mand, det er sjovt. -Jeg sværger, Josh.
Hvis du griner af noget du så på Spillz igen...
Jeg tænker hele tiden på det.
Der var tikka masala over det hele på nogens tastatur.
-Stop! -Hold kæft!
Åh gud.
Åh gud, jeg glemte mine kids.
Okay, jeg sluger kamelen.
Fortæl mig om de her kids.
Jeg lagde det i min taske.
Og jeg gemte det i en af mine sokker.
Sour Patch Kids? Hvem fanden kalder dem bare "kids?"
-Gør alle ikke det? -Nej, men ved du hvad, jeg elsker det.
Det bringer kannibalisme ind i oplevelsen på en mere ægte måde.
Jeg vil gerne kannibalisere nogle lige nu.
Joshua, må jeg få en?
Pokkers.
-Jeg glemte, jeg har spist de fleste. -Luk den.
Hvad fanden? En lighter?
Havde du den hele tiden?
Ja. Altså...
Det er faktisk fra mit ørelys, hvis jeg får for meget voks...
Din fucking idiot!
Vi har frosset hele tiden, og så kunne vi have lavet et bål?
Men du har haft travlt med at grine
over den her blærerøvs dumme lille hjemmeside
til at huske, du havde en lighter i din pokkers kuffert!
Nogen har brug for at nedtrappe.
Siger du det til mig? Du af alle siger det til mig?
Nedtrap min nossesæk, Taylor!
Hvad har du ellers glemt at fortælle os om?
Måske er det tid til at kigge sig godt omkring.
-Jøsses. -Skal noget spildes?
Værsgo! Hvordan skal vi bedømme det?
En niveau syv kuffert-noget fucking
dumt stykke lort?
Kirin. Hvis du stjæler min IP, bliver jeg nødt til at udsende et forbud.
Er nogen sultne?
Du milde, jordnøddesmør...
En tredjeklasses nøddesmør, men jeg klager ikke.
Vent, har du fundet alt det her?
Ikke mig. Det gjorde Raf.
Raf. Tak.
Men gem ikke på det vigtigste, makker.
Ja. Der er øl.
-Og mere af det i bunkeren. -Hvor er det sindssygt!
Kom så!
Hey, Kirin? En hjerteblod?
Ja. Tak.
-Du drikker ikke. -Ja, men jeg tænkte over det.
Giver det overhovedet mening?
Skål. Gutter, takket være Raf.
For Raf!
Raf!
Rafael Garcia?
Det er dig, ikke?
Du må godt gå.
Mari.
Tak.
Det er okay.
Raf, du vil ikke kunne komme over grænsen,
før dit visa bliver gyldigt igen, men jeg tror ikke, det tager lang tid.
Marisol kan få dine lektier til dig, så du ikke kommer bagud.
Jeg ved, hvor vigtigt det er for dig.
Og hvis immigrationstingene bliver for komplicerede,
er her en god organisation at kontakte.
Jeg har en advokatven, som kender alt til CPB,
han siger, de er en god ressource.
Hey.
Er vi okay?
Ja.
Mor, kan du skrue op? Jeg tror, det er Martha Molinar.
Det var, som om jeg altid havde brug for en anden.
For at føle mig hel.
For at føle mig lidt mindre fortabt.
Men jeg ved nu,
at det ikke fører nogen steder hen.
Det lover ikke ligefrem godt.
For mig.
Hvad mener du?
Jeg beder dig om at stole på mig.
At følge mig her.
At tro, jeg ikke er sindssyg, og jeg arbejder for at befri os.
Men det lyder bare ikke, som om du er parat til at gøre det.
Nej. Det er jeg ikke.
Men det ser ikke ud, som om jeg har noget valg her.
Jeg får os ud herfra.
Jeg sværger.
Hey!
Hey, hvad laver du, du må ikke være her!
Leah.
Hej.
Hun må godt være her.
Vær sød at tage plads.
Jeg har en god historie til dig.
Okay.
-Vil du høre den? -Ja tak.
Engang
blev to flystyrt iscenesat.
Alle ofrene blev spredt ud og strandede på to øer.
Otte på den ene, otte på den anden.
Men det antal kunne ændre sig.
Jeg mødte Rafael i aften.
Vi har snakket sammen.
Men det vidste du allerede, ikke? Du holder øje med os hele tiden.
Jeg ville aldrig få lov til at blive der, medmindre du ville have noget af ham.
Noget du ikke kan få.
Noget, du tror, jeg kan.
Du bestemmer ikke her.
Det er virkelig tydeligt.
Men du skal fortælle personen,
at jeg kan skaffe, hvad de har brug for.
Men der er også noget, jeg vil have.
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard
Kreativ supervisor Lotte Udsen