Takže posunout a...
To je úžasný.
Jsem zaneprázdněná.
Gretchen.
To je sprostý.
Chtěla jsi být u dalšího pohovoru.
Předpokládám, že to vynecháš?
No jo.
Třeba bychom měli přijít později.
No tak, Deane.
Hoďte se mnou střízlivost za hlavu.
Oba dva. Dejte si něco k pití.
Připijeme si na náš krach.
Zamysleme se nad hromadou kiksů, kterými jsme to zmrvili.
Nemáme tušení, co se stalo s kontrolní skupinou,
což znamená, že náš výzkum naprosto selhal a my jsme totálně v háji.
Tahle loď se potápí, námořníci.
Než se nechat stáhnout do hlubin,
neutopíme se radši po svém?
Zevnitř?
-Tequilou? -Ne, kroť se.
-Gretchen... -Neser, Dane.
Byl jsi to ty.
Že jo?
O čem to mluvíš?
Doneslo se mi něco
o vzpouře.
Nevím jak, nevím kdo,
ale je to pravda a bolí to jako svině!
No tak...
Gretchen, nejsi poražená.
Jen jsme narazili na překážku.
Co kdybychom příští schůzku odložili
a trochu to probrali?
-Ne, Deane? -Ano, mohli bychom
dát hlavy dohromady a změnit strategii.
-Chci být sama. -Ne.
-Chci, abyste odešli. -Podívej, Gretchen...
Táhněte!
-Sakra. -No jo.
Počkej...
Bylo to doopravdy?
Ty řeči o konci? Měli bychom si balit kufry?
Ne, jen se odreagovává.
Jen upouští páru, nic víc.
Ale my nezapomeneme.
S tou dekou přes hlavu vypadala jako E. T. na kole.
E. T.
Takže v devět?
Jo, proč ne.
Řeknu zřízencům, aby ho přivedli.
Můžu ti jen říct,
že se mi to opravdu líbí?
Nevadilo by mi dělat to
třeba celý život.
Chceš, abysme byli spolu upoutaní na lůžko.
Ne. Víš, jak to myslím.
Jako ti prarodiče ve Willym Wonkovi.
Ty bláho, to je docela sexy polyamorie,
o které nikdo nemluví.
Myslíš, že o tom někdo něco napsal?
Kam jdeš?
Myslel jsem, že si bereš telefon.
No jo, ale...
Chci, abys byl se mnou.
Budoárové video?
-Jo, nebo ne? -Ne.
-Nechci... -No tak, světlo je úžasný.
Přestaň.
Prostě přestaň.
Vypni to.
Trosečnice
Jsi v pohodě?
Myslím, že jo.
Vracíme se normálně tudy?
Ne.
Chtěla jsem jít trochu zkoumat, když je tak krásně.
Vůně tohohle místa mi možná bude scházet.
Možná mi bude scházet to ticho, až budeme doma.
Co je?
To jsem už dlouho od nikoho neslyšela.
To přesvědčení,
že se možná opravdu vrátíme domů.
Je to jen pocit.
Jako bychom byly v dobrých rukou.
Fakt jsi v pohodě?
Dřív jsem si myslela,
že jsem fatálně nudná.
Takže jsem si pořád představovala,
jak nebudu nudná, a přála jsem si,
abych se cítila živá a jiná
a zajímavá.
Teď se mi přání asi bohužel vyplnilo,
protože jsou na mně zajímavé a zároveň hrozné dvě věci.
Uvízla jsem na tomhle pitomým ostrově.
A možná...
-Možná jsem... -Prokazatelně šílená?
-Co jsi to řekla? -Řekla jsem: „Podívej, Leah!“
To je úžasný.
-Je to horkej pramen. -Ty jo.
Co jsem ti říkala? Jsme v dobrejch rukou.
-Prima. -Jo!
-Přestaň mě osahávat a pracuj! -Vždyť jo!
Ty se pořád muchluješ.
Co jsem říkala?
Myslela jsem, že jsi cílevědomá.
-Jsi ulejvák. -Hele...
To neříkej. To je pomluva a to si nedám líbit.
Vážně, dovolila sis někdy v životě být prostě líná jako prase?
Tak jo.
Jednou jsem ležela doma s mononukleózou
a tak jsem se zažrala do bráchova PlayStationu,
že jsem se ani nesprchovala.
Chtěla jsem pořád jen hrát...
Připravená?
Mortal Kombat XL.
-Nekecej. -Já vím.
Úplně mě to pohltilo. Ta akce, postavy a zvukové efekty...
Jako: „Doraz ho!“
-Udělej to ještě jednou. -„Doraz ho!“
Já se počurám!
Ty čuráš, já čurám. Jo, Rose?
-Doraz ho! -Doraz ho!
Jsi opilá?
-Co se to děje? -Možná trochu. Já tě prostě miluju!
Miluju tě.
Být zranitelný...
Plně a opravdu se otevřít,
to je choulostivá věc.
A možná to není...
moje nejsilnější stránka.
Nechceme, abys nám otevřel duši.
Jen konkrétní podrobnosti o tvé zkušenosti tam.
Vlastně mě trochu překvapuje, že jsi dnes tak rezervovaný.
Z toho, co jsem slyšel, čekal jsem, že budeš výřečnější.
Čekal jste ode mě show.
Ano, to jsme myslím čekali.
Vzhledem k tomu, kdo jsem,
v tomhle těle, v téhle kůži...
Žiju v situaci ohrožení života mnohem déle než 34 dní.
Nemůže být člověk prostě unavenej?
Vzbuď se, Taylore.
Tys po mně hodil antacid?
Jen ti chci pomoct.
Když usneme teď,
bude se nám špatně usínat večer, až bude ještě větší zima.
Včera bylo šílený vedro.
Odkud se bere ten polární vítr?
Krátká odpověď na tvoji otázku je jiho-jihovýchod,
ale přesnější odpověď je, že změna klimatu vytváří...
Zívačka, Damiene!
Nové pravidlo. Nikdo nesmí říkat nebo dělat nic nudného,
když se snažíme neusnout.
Víte co, už to mám.
Já budu... Jak se tomu říká?
Zábava.
Chystám se na nejhorší.
Tak hele. Partička super sexy jeptišek
stojí frontu před nebeskýma branama.
Ale je tu ještě jedna věc.
Ještě jednou se musejí vyzpovídat.
První jeptiška přijde ke svatému Petrovi a on se ptá:
„Sestro,
„dotkla ses někdy penisu?“
Ona: „Ano, jednou jsem se dotkla penisu špičkou prstu.“
A on na to: „To nic.
„Namoč si špičku prstu do svěcené vody a mazej do nebe.“
Přijde další jeptiška a ona říká:
„Petře, já jsem
„masírovala ocas
„celou rukou.“
A on na to: „V pohodě,
„namoč si ruku do svěcené vody a běž k nebeským branám.“
Ale najednou
se ve frontě začnou strkat, objeví se další jeptiška
a ta říká: „Jestli to mám kloktat,
„chci to udělat dřív, než si v tom sestra Marie umyje prdel.“
Tak to ne.
To vůbec není vtipný.
Fakt ne?
Není vtipný vyprávět oplzlej vtip
plnej potenciálně zraňujících slov, když někdo právě...
Když se snažíme vytvořit pro všechny bezpečné místo.
To jsou kecy.
Je v pohodě! Smál se.
Jo.
Smál jsem se.
Nechci se chvástat, ale smál jsem se nejvíc.
Jo.
-Jen to říkám. -Ale neříkej!
Aspoň jednou v životě nic neříkej.
Nechci, abyste se chovali jinak, a nepotřebuju žádnej bezpečnej prostor.
Ochladilo se tady?
Vyhasl nám oheň.
Postarám se o to. Joshi, kde je zapalovač?
Já ho nemám.
Bo, tys tady uklízel. Neviděls ho?
Posledních pár dní jsme jen přikládali.
Nepotřebovali jsme ho.
Má ho vyvrhel.
-Ten hajzl. -Jak víme, že ho má?
Do hajzlu s tím parchantem!
Počkej!
Co, Taylore? Řekneš mi, abych se uklidnil?
Mám nechat plavat, že nám ten úchyl vzal, co je naše?
Ani zdaleka.
Mám pocit, že „naprší a uschne“ se tady odehrává na několika rovinách.
Protože právě teď jsme zajedno.
Báseň pro dámu, jejíž hlas se mi líbí
Chci umřít.
Nabídl bych ti povzbuzující cibulový kroužek,
ale dneska jsou všechny strašně zvadlý.
Ivane!
Na tvým mobilu to vypadá ještě víc sexy.
Jestli tohle dělá retina displej,
-potřebuju lepší mobil. -Proč jsi to dal na web?
Myslel jsem, že je to jen pro nás.
Jsi opravdu naštvanej?
Naštvanej ne, jen...
Nejsem zvyklej na zveřejňování jako ty. Je to trapný.
Trapný?
Vypadáme jako fotka z italskýho vydání Vogue.
Tak jo, počkej.
Můžu rychle něco říct?
Instáč...
je plnej
fotek bílých párů, co dělají bělošský věci.
A veřejný projevy náklonnosti zveřejňujou milionkrát víc.
Já nevím, tyhle věci...
Musí to být vidět.
Víš?
Aby to bylo normální a bezpečnější pro nás.
Aby to skýtalo naději.
Zrovna teď určitě nějakej vyděšenej kluk ve svým pokoji přes svůj tajnej účet
hledá na webu něco, aby se cítil líp,
a tohle video dvou melaninových mužů,
kteří se k sobě beze studu tisknou pod dekou, kterou nepovleču,
protože je to moc složitý...
Přesně tohle video potřebuje najít.
Tak jo.
Znamená to, že souhlasíš?
Neřeknu ti, abys to smazal.
Ale příště, prosím,
se mě nejdřív zeptej.
-Kirine! -Jsi boží!
Co to je?
Ty jo, nejspíš předvádí svoje největší hity z toho videa.
Z jakýho videa?
To lakrosářský video, co koluje na netu.
Hele.
Tak jo.
Hopsá jako Janet Jackson.
Je rok 2019, jsme dál!
Mluv za sebe.
Chci si hrát jako ty s anděly
Chci se probudit s tebou v posteli
Děláme si z toho videa srandu jako blbí,
ale taky jsme ho viděli 52krát.
Třeba se nám líbí?
Panebože.
Pohřbívám svůj vkus.
Víš, co je pro mě na tom hlavní?
Na celým tom spektáklu?
Co?
Trenér Metzger je sexy taťka.
Podívej na jeho Instagram.
To se nepleteš.
Výrazná brada. Mladistvej půvab.
Možná nejšoustatelnější člen učitelského sboru?
Ponořím se do těch archivů.
Chci vidět Metze v nejlepší formě.
Panebože.
Ten hajzl je vyřízenej!
Co to sakra děláme?
-Nepromluvíme si o tom? -O čem, Rafe?
Ublížil jednomu z nás a pak nám všem. Nulová tolerance.
Ani si nerozmyslíme, co budeme dělat?
-Ne! -Ne!
Kde sakra je?
Co? Kde je co?
Ten zapalovač, sráči.
Myslels, že na něj máš nárok?
-Podívej se po něm. -Já ho nevzal.
-Prohledej mu tašku! -Nech mě vstát. Můžu...
V tašce není.
Kirine! Proboha!
Řekni, kde je.
Mám ho v džínách. Tady v nohavici.
-Chytrej úkryt. -Není to úkryt, vole!
Kirine, už má dost.
-Drž hubu. -Máme, pro co jsme přišli.
Podívej, je mi to fakt líto.
Omlouvám se.
Myslel jsem, že Henry umí rozdělat oheň bez něj.
-Máme ho. Můžeme jít? -Podívejte se.
Kirine?
-Joshi! -Co blbneš?
-Žer písek, svině! -Joshi.
Joshi, prosím tě, nedělej to.
Nepřibližuj se k němu!
-Uklidni se! -No tak, Kirine.
-Pojď sem. -Kirine, no tak!
Žer písek, ty hajzle!
-Zabiješ ho! -Tohle už jsme dělali!
Prosím, Henry, pomoz mi.
Máme, pro co jsme přišli. Můžeme teď jít?
Vypadneme odsud.
Kirine.
Do prdele.
Rafe!
Rozkol ve skupině.
Objasnil bys nám, co ho způsobilo?
Já nevím.
Rozdíly v názorech.
-Pokud jde o co? -Však víte.
Různé věci.
Potřebujeme přesné informace, pane Taylore.
Došlo k nějakým potížím,
které způsobily rozdělení skupiny?
Je mi líto, ale už nedokážu zjednodušovat
složité narativy.
Prostě jsme byli osm různých lidí
s osmi různými životy.
Jak jsme se mohli nerozložit?
Vím, že si nejspíš pěkně naběhnu,
ale můžeš mi prosím říct, jak moc je to špatný?
Bez komentáře.
Sakra. Martho, můžeš se mi na to podívat?
Je to...
Dobře, Martho.
Jednou v životě si neber servítky a řekni mi pravdu.
Je to šílený!
Řekla jsem si o to.
Jsme zpátky, mrchy. Chyběly jsme vám?
Do prdele, kdo tam nechal válet lahev?
-To jsem byla já. -Jaká kráva nechává svinstvo,
-kde chodíme? -Byla to náhoda.
Trochu mysli!
-Pojď, sedni si na chvilku. -To je dobrý.
Spíš to rozchodím.
Jste v pohodě?
Nejsem si jistá.
Měly jsme takovej divnej moment.
Jo.
Královny koupelí!
Horká voda pro všechny!
Tak jdeme do lázní!
To je všechno.
Nevarovala mě.
Královny koupelí?
Protože to jsme!
Našly jsme horký prameny.
Tady přes kopec. Čistá voda, dokonalá teplota na koupel.
-Kdo se jde vykoupat? -Až nastražím pasti.
Horkou lázeň miluju. Koupím si lázeň ve tvaru srdce
se světýlkama, co mění barvu.
-Pomůžu ti. Půjdu s tebou. -Tak jo.
Takže Martha půjde.
Mezitím, Barbaro,
je čas, aby sis odfrkla a vykoupala se.
A dej si horkej obklad
nebo žínku.
To je fakt kousek.
Snažím se dělat to, jak jsi říkala.
Představuju si pro sebe něco lepšího.
A jde to dobře?
Tak nějak.
Hele...
Tak mě napadlo...
Co kdybysme se vrátily...
k té první noci.
Pamatuješ, když jsi zvedla Jeanette telefon?
Pamatuješ, jestli ti to ukázalo, kdo volá?
Proč se ptáš?
Jen tak.
-Jen jsem o tom přemýšlela. -Zhaslo to, Fatin.
Hned.
Nemohla jsem to říct jasněji.
Jo, máš pravdu.
Zapomeň na to.
A proč...
Proč jsi mi kázala, že mám jít dál, když mě pak hned stáhneš zpátky?
Leah, promiň.
„Nelámej stébla, kterých se lidi drží.“ Nebyla to tvoje rada?
Ale ne!
Co to děláš?
Vezmu si trochu Joshova masťnáckýho krému na ruce.
Já věděl, že je v tom bergamot!
Bergamot, to je fakt moje.
Nemůžeš to tam dát celé od písku.
-To nejde. -Uklidni se.
Máš pravdu.
Nejspíš jsi rozhozenej z toho, co se stalo.
Bylo to dost šílený.
A pořád je.
Myslíš, že tam zmrznul?
Jaká je mu podle tebe zima?
Až zajde slunce,
-je v prdeli. -Jo?
Vymrazils ho, kámo.
Myslíš, že jsem dosáhl zvířecí úrovně?
Nevím, jaká jsou kritéria, ale mám pocit, že jo.
To je jasný.
Co se to sakra děje?
-Nevadí nám to? -Rafe, vyrovnává se s tím.
Ne, chvástá se.
Právě jsme někoho zmlátili, a on se chvástá!
-Možná zapomínáš... -Ne, Taylore!
Nesnaž se zase okecat, co dělá.
Pořád obhajuje toho úchyla.
Kluci...
S tímhle přece nemůžete souhlasit.
-Prosím vás, řekněte něco. -„Prosím vás, řekněte něco.“
Joshi, možná by ti neuškodilo, kdyby ses na chvíli posadil.
V žádným případě.
Jsem jako šelma. El diablo. 666.
S ďáblem si nezahrávej, má tvrdou pěst.
Super, Joshi!
-Teď tu máme skutečnej cirkus. -Jo.
-Joshi, možná bys... -Neruš, soustředím se!
Panebože...
Hoříš, Joshi! Stůj! Hoříš!
Panebože...
Co to sakra...
Ty pitomče!
Není ti nic?
Ne.
Víte co?
Dnes toho bylo moc.
Třeba bych mohl zavolat Henryho a uděláme si ten kroužek.
Vyjasníme si všechny...
Kde je Raf?
Ivane,
něco tady chybí.
Věděl jsi, kam šel?
Jo, dovedl jsem to odhadnout.
A kam?
Udělat, co považoval za správné.
Nezní to, jako bys s tím byl spokojený.
Myslím, že je takovej slogan na hrnku pro školní poradce,
na který bych vás odkázal.
O tom, že co je správné,
není vždy populární.
I když,
jak se ten dlouhej běh historie
pomalu šourá ke spravedlnosti,
mám pocit, že občas dojde na to,
že co je správné, bude také velice populární.
RASISMUS ZDE NEMÁ MÍSTO
Ozval jsem se a lidem se to líbí. Doslova.
Nemám dost. Máš dolar?
Dík, vrátím ti to.
Paní Wozniaková lajkovala a sdílela.
Nekecej! Myslel jsem, že jí záleží jen na rovnicích.
Ukazuje se, že je spojenec.
Ukázals, co je zač!
Bojuješ za správnou věc, kámo.
-Jak se teď cítíš? -Ne že by se mi to nelíbilo.
Mám nárok cítit se teď dobře.
Můžu mít pocit, že zažívám malalovskej moment.
Když uděláš, co udělal on,
-koupíš si nějakej lacinej... -Ivane, to bylo boží.
...kávovej make-up a namatláš si tím svůj bílej ksicht,
léta Páně 2013,
což nebylo zas tak dávno, jen abys mohl jít s holkou
na halloweenskou párty jako KimYe, zasloužíš si zpražit.
A já, pražič, si zasloužím cítit se skvěle.
Ale ne.
Co je?
Díky.
Půjdeme na chvíli zpátky dovnitř?
Snad to nechceš vidět?
Musíme při tom tady stát?
Kirin O'Connor.
Já to věděl.
Cos věděl?
Je to sympatizant.
Nestydatej, bezpáteřní sympatizant.
Je mezi náma a všem je přítěží.
Ahoj.
Rafe.
-Ahoj. -Přinesl jsem ti mikinu a nějaké jídlo.
Díky.
Ty vole!
Jo.
Vědí ostatní, že jsi tady?
Jo.
Jsi v pořádku?
Jo.
Deset dní o samotě. Kdo má tolik času na přemýšlení?
-Nemůžu... Do prdele. -Ježíši.
Ne, to nic.
Vlastně jsem potřeboval dobrý kopanec do sleziny.
Pojď sem. Sedni si.
Rafe, ty...
Ty mě opravdu znáš.
Teď už možná dokonce líp než Henry.
Přece si nemyslíš, že bych skutečně...
Promiň, není ode mě fér se tě na to ptát.
Nezasloužíš si, co ti dělají.
Ani nevíš, jak dobře se to poslouchá.
Celou tu dobu tady o samotě,
už jsem si začínal myslet, že si to zasloužím.
Počkej!
Říkala jsem, ať počkáš, než nastražím pasti.
Čekala jsem.
Kdyby ses tak necourala, neutekla bych ti.
Pojď.
Do hajzlu.
Víš, že jsem byla ta silná?
Z nás dvou jsem já byla...
míň vyděšená, klidnější.
To jsem si všimla.
Úplně mě to ohromilo.
Ale dneska mi něco řekla.
Bylo to něco dobrýho. Bylo to hezký.
Už jsem to slyšela a říkala,
ale nikdy mi to nevydrželo.
Najednou jsem cítila...
Jako by to nebylo pro mě. Víš?
Jako by to nemohla myslet vážně.
Vím, odkud se to bere.
Strávila jsem dost času u psychologů, abych věděla, odkud se to bere.
Jen chci, aby to zmizelo, Marty.
Ten pocit, že...
Řekni to.
Že stojím za hovno.
Nevím, jestli se budeš cítit líp, ale...
Moji rodiče jsou ještě naživu,
ale já stejně...
Ne že bych se tak taky necítila.
Promiň.
-Strhávám pozornost na sebe. -Ale ne.
Přestaň.
Tvoji rodiče jsou skvělí.
Není tvoje chyba, že se tak cítíš.
Něco se ti stalo.
Ten parchant, ani nedokážu...
To jsem neměla říkat.
Hodně věcí z nás dělá, co jsme.
A taky nás nutí cítit jako to, co nejsme.
Nutí nás o všem pochybovat.
Ale jedno vím.
Ty si to opravdu zasloužíš.
Máš právo na to nejlepší na světě.
Zasloužíš si to.
Nechápu, že máš tu drzost, aby ses vrátil.
Kde jsou ty věci, cos vzal?
Ne, že bychom to nevěděli, ale stejně...
Rádi bysme slyšeli samotnej pramen.
Přímo od pramene.
Cože?
Čekáme!
Mohl by umřít hlady.
Nebo zimou. Nebo obojí.
A koho to sere? Je to zločinec!
Jak se cítíš, Joshi?
Když víš, že toho hajzla nakrmil a napojil?
Joshi, je mi to líto.
Promiň, nechtěl jsem...
Mohl by tam umřít.
Nikomu to nevadí?
Vyžeňte ho, fajn.
Ale nemůžete ho jen tak odsoudit k smrti.
Nejsme žádnej soud.
Vypadni.
A nevracej se.
Kirine, tak jsme se nedohodli!
Jo, kdo mluvil o tom, že ho vyhodíme?
Tak dobře, napětí je vysoké, všichni jsou teď trochu
jako sud střelného prachu.
Kirine, o vyhnání jsme nemluvili.
Nemluvils snad o nulový toleranci?
To je tvoje životní zásada, Taylore.
Fakt ji teď zahodíš?
Joshi, řekni mi, co si myslíš.
Joshi!
Tohle se nemusí stát.
Chci ho pryč.
Chci, aby odsud vypadl.
Chci, aby mi vrátil mou mikinu.
Stáhněte mu mou mikinu!
-Kirine, ne! -Dej to sem!
Co to děláš?
Táhni!
Vždyť jdu!
Do prdele, jdu.
-Henry. -Sakra.
Ne.
Kam jdeme?
Ukážu ti svoje věci na výstavu.
Bude to trvat dlouho? Nerad tady zůstávám po škole.
Víc než osm hodin v jakékoli instituci, a moje životní síla se začne scvrkávat.
Tudy.
Keramika! To je teda něco.
Pojď, jsem přímo tady.
Ty bláho!
Tyhle jsi mi neukázal.
Ty jo...
Lucu...
Tohle je...
To je dokonalé.
A je tu ještě jeden.
NALÁSCEZÁLEŽÍ#QUEERLÁSKA
Přestaň.
Líbí se ti?
Strašně moc.
Ještě jsem ti nedokreslil ramena.
Nepůjdeme k tobě? Můžeš mi stát modelem.
Jo, úplně jako Kate a Leo!
Kam jdeš?
Podívat se.
Ivane, nedělej to.
Ivane, pojďme domů.
Jsem hrozně zvědavej.
Kirine?
Jsi v pohodě?
Jasně.
Štěstím celej bez sebe.
Nabídl bych ti, ale nemůžu tě vystát.
A máme to tady. Nevyhnutelná nepřátelskost.
-Ivane, jdeme. -Proč mě nemůžeš vystát?
Protože jsem se opovážil chránit sebe a školu před bigotním chlapem?
Prostě odsud vypadni.
Nemůžeš mi nařídit, abych odešel.
To, že občas pobíháš v dresu s hůlkou,
ti nedává žádné právo tady rozhodovat.
Bože!
Ty jsi takovej zasranej všeználek.
A mimochodem, nejsi.
Víš hovno, tak to je.
Opravdu? Pouč mě.
Byl to dobrej chlap!
Byl to dobrej chlap.
Měl manželku, děti.
A starali se o mě.
Zvali mě na večeře, na Díkůvzdání.
Byl pro mě jako rodina.
Ivane, musíme jít.
Moje rodina, do prdele.
Byl moje rodina a teď tu nemám nikoho,
protože jsi nedokázal držet tlamu!
Na to jsem čekal. Až ten bílej vztek překypí.
Nejsem... Tohle není žádnej bílej...
Chtěl bys, aby to byl můj obličej, co?
Ne!
-Do prdele! -No tak, ven s tím, O'Connore!
Řekni to všechno, co mi chceš říct!
-Drž hubu, Taylore! -Ne, myslím to vážně!
Očisti se. Nadávej mi, jak jsi chtěl.
-Vypadni odsud! -Řekni, že jsem buzerant!
Ne! To neřeknu.
Do prdele, ne...
Řekni, že jsem dobroserskej teplej hulibrk!
-Vykřič to! -Ivane, co to děláš?
Tak jo!
Ty zasranej buzerante!
Posrals mi život, ty dobroserskej
posranej teplej hulibrku.
Říká se, že každý bojuje bitvu, o které nemáte tušení.
Někdo chce cítit, že si něco zaslouží.
Myslela jsem, že se nevrátíš.
Měla jsem to říct dřív.
Ale aspoň to můžu říct teď.
A zítra.
A každej další den.
Miluju tě.
Někdo se snaží najít klid.
A když ho nenajdou, aspoň únik.
A jiní se vyrovnávají s temnotou, kterou ani neumím pojmenovat.
Nebo si představit.
S temnotou, která nezmizí.
A pak jsou tu skryté bitvy, které nezůstanou skryté.
Vyrazí ze sklepení...
a ukážou se světu.
Seth...
Míval šílené noční záchvaty děsu.
Máma ho musela držet,
dokud to nepřešlo.
Tma...
Ve tmě je to horší.
Máma mu dala do pokoje lampičku na spaní.
A už se to neopakovalo.
Nemůžu na něj přestat myslet.
Nesvítí ani měsíc a on je sám ve tmě.
Má strach a je ve tmě!
A co byla ta tvoje?
Tvoje bitva.
Ta, o které lidé nevěděli.
No, jsou dvě.
Vždycky dvě.
Nejdřív bojujete, aby oni nevyhráli.
A pak bojujete, aby nevyhrál boj.
Tady Luc. Zanechte vzkaz.
Ahoj!
Právě jsem ti volal.
Nenechals mi jinou možnost, když neodepisuješ.
Co to je?
Tak jo.
Tuhle atmosféru musíme nějak vyřešit.
Já...
Naši jedou o víkendu do Vancouveru.
Nechtěl jsem jet,
ale nakonec pojedu. Takže tady nebudu.
Jen abys to věděl.
Lucu, co se děje?
Kvůli tobě ho vyloučili, Ivane.
Děláš si srandu?
Snad nejsi naměkko
-kvůli verbálně agresivnímu homofobovi? -Ne že bys ho nevyprovokoval.
Co řekl o svém životě, to nebyly lži.
Nesnažím se nic omlouvat.
Tohle nebylo žádný vítězství pro věc, Ivane.
Kopnul sis do něj, když se cítil mizerně.
Je to hetero bílej sportovec.
-Kdy se ten cítí mizerně? -Ne.
Chápu to.
Nevím, jak to vlastně říct.
Ani nejde o něj.
Vím, kdo jsme.
Černí, gayové. Pořád s něčím bojujeme.
Vím, že spoustu času musíme být ve střehu,
naštvaní a tvrdí,
ale ty...
Co?
Jako bys zapomínal, že můžeš být taky jinej.
-Lucu, můžeme... -Už musím jít.
DLUŽÍM TI
BUĎ NĚŽNÝ
Dal ses na kutění?
Jen zkouším nějaký tipy od Henryho.
K čemu to je?
Taylore,
řekni, že to není, jak to vypadá.
Ano, Kirine, je to pro ně.
To si děláš srandu.
Budou mít oheň a ani jim nemusíme půjčovat zapalovač.
A není to...
Není to nabídka míru.
-Tak co to sakra je? -Já nevím. Nástroj?
Gesto?
To nejmenší,
co jsem mohl udělat, abych to v těchhle útrobách pekla
dvěma ztraceným dětem aspoň trochu ulehčil?
Ulehčil?
Odkdy ty jdeš na lidi zlehka?
Já nevím.
Nejmíň o šest měsíců pozdě.
Nikdy jsem ti neřekl, jak mě to mrzí.
Co jsem ti udělal.
Opravdu?
Nebo je ti líto, že tě tvůj přítel práskl a ty ses svezl taky?
Ne, opravdu.
Možná je pozdě, aby to mělo smysl, ale myslím to vážně.
Kirine, je mi to líto.
Musím to vůbec říkat?
Ne, já vím.
Nevrátím se.
BUĎ NĚŽNÝ
Možná je to troufalé, ale říkám si, jestli bys neuznal,
že tě ta tvrdá zkouška něco naučila?
Zdá se mi, že to možná vedlo...
Jak bych to vyjádřil?
K aktu milosrdenství.
To jsi možná dřív v repertoáru neměl.
A možná ani teď.
Jak to myslíš?
Jak víte, že jsem toho nelitoval?
A litoval?
Víte, na ostrově se můžete rozhodnout jednat správně,
ale to neznamená, že se to naprosto neposere.
Možná bys ho měla pojmenovat.
Dot mladší?
-Neštvi, Shelby. -Promiň.
To byla podpásovka.
Promiň, B.
To je zubní pasta?
Dorothy!
Plýtváš drahocennými zdroji ve jménu marnivosti?
Jo, plýtvám. A nebudu se za to omlouvat.
Prosím!
Marty?
Marty, co se stalo?
Zranila jsem ji.
-No tak. -Zranila jsem ji.
Chtěla se vyprostit, a tak si uhryzala nohu.
A teď je tam venku.
Králík.
-Má mladé a krvácí. -Není to tvoje chyba.
Já nelovím! Já ubližuju!
A k ničemu to nebylo.
Jsem zrůda!
Marty...
Marty!
Pojď sem.
Sedni si. Nádech.
Výdech.
To nic. Pojď, lehni si.
-Co potřebuješ, Marty? -Prosím. Najděte ta mláďata.
-Jen najděte ta mláďata. -Jo, to můžeme.
Dobře? Jen to řeknu ostatním a za chvilku se vrátím.
Už jste ji někdy takhle viděly?
Možná jednou.
Tady nejde jenom o králíka.
Můžeme to kvůli ní udělat?
-Zkusíme je najít? -Jasně.
Martho!
Leah.
Myslelas, že to je on, viď?
Tvůj přítel spisovatel?
Sakra. Nechtěl jsem tě zklamat.
Jak to můžu napravit? Pomůže tohle?
Muž v mých botách jde na červenou
A všechny noviny dnes lžou
Do tebe jsem se zakoukal
A to je hlavní zpráva dne
To byla „vaše písnička“?
Prima melodie. Fakt.
Je blbý, že jste si nevybrali nějakou ode mě, ale chápu.
Vy jste...
Ben Folds.
Tvůj první idol.
Počátek tvých posedlostí.
Nejste skutečný.
Vlastně ne.
Ale nemůžeš říct, že nic neznamenám.
Všechno, co se ti vynoří v hlavě,
nakonec něco znamená.
Do prdele,
ty jediná znáš pravdu o tomhle místě.
Já ztrácím rozum.
Nebo
jen děláš, co potřebuješ, abys přežila.
Martho!
Tyhle hlasy jsou skutečné.
Martho!
Běž, Leah.
Martho!
Běž!
Martho!
Marty!
Martho!
Martho?
Martho!
-Martho! -Martho!
Marty?
Našlas ji. Martho!
Překlad titulků: Vít Bezdíček
Kreativní dohled Lucie Musílková