Vztah mezi matkou a dítětem je velmi důležitý.
Je v podstatě biblický.
Aby nás matka milovala a pečovala o nás,
to je základní lidská potřeba.
Tobě se toho bohužel nedostalo.
Ten hlad nebyl utišen,
takže musíš paběrkovat, jak se dá.
Hledáš uznání od všech ostatních ve svém životě.
A mlátíš kolem sebe, když se cítíš opuštěný nebo zahanbený.
Proto jsi skončil tady.
Je to přímý výsledek té rány.
Nemůžeš si to vyčítat.
Já ti to nevyčítám.
Vlastně myslím,
že si zasloužíš druhou šanci.
Není to perfektní?
Vytočená do špičky, jako z reklamy na Yogurtland.
Jo, je opravdu parádní.
Sakra! Měla bych se živit prodejem jogurtu, až budu dospělá?
Mami, ty už jsi dospělá.
Cos to řekl?
Dospělá, to určitě!
Podívej. Co říkáš?
HERNA
Mám ti to nandat?
-To určitě. -Běž!
-Jen na pár měsíců! -Kdo je tady matka?
-Co to děláš? -Co?
-Chováš se jako puberťačka. -Jako puberťačka?
-Potřebuje matku teď a tady. -Teď a tady nemůžu. Potřebuju čas na sebe.
Trosečnice
Měla by sis odpočinout.
Vezmu to za tebe,
můžu jí ostříhat nehty.
Nebo bysme se mohly projít.
Aby sis protáhla nohy.
Vím, že je to těžká rána
a že máme namále,
ale ta poraženecká nálada nikomu nepomáhá.
Co máme dělat?
Vypisovat, za co jsme vděčný?
-Otočit náš smutek naruby? -Dorothy, co tě to popadlo?
Mám blbou náladu v blbý situaci.
Mám správnou reakci na skutečnost, že Martha je v podstatě katatonická.
Neptej se, co do mě vjelo,
jestli nechceš, abych ti to dala sežrat.
Uklidněte se! Vím, že vás to nahlodalo,
ale prosím vás, abyste nerafaly jedna po druhé.
A nechte si trochu místa.
Na co jako?
Co já vím? Třeba na naději.
Ještě není všechno ztracený.
Jsou to teprve čtyři dny.
Pije a má dobrý tep.
Zvládneme to.
Sakra.
Co je?
Proleženina.
-Ne. -Ne, Toni.
Přísahám bohu, že to bude v pořádku.
Víte co?
Odneseme ji k tomu teplému prameni.
Ten pramen není nijak blízko a Martha není moc pohyblivá.
Můžeme ji odnést na její posteli.
Bude to sice dřina, ale nic lepšího udělat nemůžeme.
Když ji tam odneseme, umyjeme ji,
zahřejeme a třeba se začne cítit líp.
Kdo jde do toho?
Takže všechny. Leah?
-Jo. -Jdi na bambus,
aby ta nosítka byla dost silná.
Rachel, já nemůžu.
Můžu, ale neměla bych. Opravdu bych neměla nikam chodit.
Bez urážky, ale to, jak se držíš zkrátka, je trochu...
Zneklidňující.
Ani na záchod nejdeš dál než patnáct metrů.
Viděla jsem tvůj zadek tolikrát, že ho znám líp než svý boty.
Ne, jen...
Musím tu zůstat. Musím zůstat bdělá.
Byla jsem naprosto neostražitá, když se jí to...
Kdybych nebyla zamyšlená,
-našla bych ji... -Přestaň.
Semlelo se to tak rychle. Nemůžeš za to.
Já půjdu na bambus.
Díky.
Všechny ostatní
se připraví na odchod. Nevím, jak dlouho tam budeme.
Zabalte si podle toho.
Vím, že toho máš teď hodně.
ale mohly bychom strávit chvíli o samotě?
Jo...
Teď nejde o tebe.
Nebuď tak žadonivá.
Možná to zní šíleně, ale nebudu lhát.
Líbí se mi, když je holka trochu udělaná.
Zvláště když má takovej ten hrbol pod pupíkem.
Jak se tomu říká?
Je na to takový slovo. Jak to sakra bylo?
Buchta.
Byl jsem dost nervózní, když jsem sem šel.
Přemýšlel jsem, co říct.
Nenapadlo mě, že moje první slovo bude „buchta“.
-Co chceš? -Nic. Jen jsem přišel pozdravit.
Hele, nejsme v žádným Dobrákově.
O přátelský návštěvy od sousedů nestojíme.
Vlastně jsou spíš nežádoucí.
Jo, promiňte.
Chtěl jsem vám přinést tohle.
Ivan a Raf našli nějaké vyplavené sítě.
Zkoušeli jsme to. Nejdřív to moc nešlo, ale dnes jsme chytili tři.
Tolik nesníme, takže...
Hej!
Díky, Sethe.
Není zač.
Moc toho nemám,
ale jsem tu, kdybyste potřebovali.
Když říkáš „jsem tu, kdybys mě potřebovala“,
myslíš to vážně? Je 11 v noci, je mi smutno a stojím u tvých dveří.
-Julie. -Věděla jsem, že uvidím tvůj obličej
-a hned budu litovat, že jsem přišla. -Ne, pojď dál.
Proč si neporadím sama?
Jsem jako malý děcko.
Vlastně bych si přála, abych byla dítě, protože dítě to má tak snadný.
Můžeš se počurávat a lidi na tebe nesměj být hnusný.
Jde o Jeremyho?
Byli jsme na mejdanu u Jenny a on a jeho kámoši blbli.
Její rodiče měli
spoustu skvělých starých desek. Billie Holiday a Dusty Springfield.
Chtěla jsem jen poslouchat a být v klidu.
A on si jen chtěl lít tequilu do zadku
a šukat mě v ložnici Jenniných rodičů.
Tak jsem odešla, protože...
Unavuje mě, že mě nechápe.
Ty bláho, Julie.
Já ti nevím. Neomrzí se to?
Jo, jsem našrot.
Proto jsem se nemohla vrátit...
Ale ne. Tak pojď.
Máme tu krizi. Jdeme.
Byla tvá koupelna vždycky tak hnusná a já si toho jen nikdy nevšimla?
Otevřu jí svůj dům,
poskytnu jí útočiště, a co udělá?
Pomlouvá můj životní prostor.
Jen do tebe reju, Beth.
Já vím, Julio.
Teď zavřu oči, ale nebudu spát.
Nemám z toho dobrý pocit.
Vyklouzává mi.
Před setměním tam nedojdeme.
-Ale dojdeme. Jen musíme... -Počkejte.
Slyšíte to?
Do pytle!
Jak to, že jsme ji nenašly dřív?
Zahnuly jsme hodně na východ, abysme se vyhnuly močálu.
Panebože...
Co teď budeme dělat?
Možná to prostě jen přijmeme.
Co chceš přijmout?
Že jsme tady uvízly? Že Martha se možná neprobere?
Možná, že si Martha
našla bezpečné útočiště.
Cože?
Mozek tohle umí.
Dá ti, co potřebuješ.
-Takže ty jsi teď mozkový chirurg? -Ne.
-Toni, mírni se. -Proč bych měla?
Dělá, jako by to bylo v pohodě a Martha jen snila.
-Promiň, ale to neberu. -Je to řeka,
ne zeď. Stačí ji přebrodit.
Bez urážky, Rachel, ale na to ti seru.
Nevíme, jak je hluboká,
jak kluzké jsou ty kameny,
nebo jestli jsme na správné cestě.
Hele, ten pramen je tamhle.
Za kopcem.
Celou dobu se na něj dívám.
Dokážeme to.
Jen musíme mít víru.
Ta mi nějak schází.
Už dávno jsem ji vypotřebovala.
Já ne. Tak jdeme.
Martho!
-Martho! -Martho!
Martho!
-Martho! -Kde sakra je?
Martho!
-Kde je Dot? -Kde jsou?
-Martho! -Kde jsou?
Martho!
Dot!
Zhasínáme!
Jo!
Neříkal jsem to?
Neříkal jsem, že zhasínáme?
Zhasínáme!
Zhasínáme všude! Pojistky vypadly, dodávky zrušeny,
světla zhasla po celém východním pobřeží.
Joshi, brzdi.
Jasně.
Přineseš mi trochu vody a krém proti slunci?
A pak mi narovnáš plechovky.
Jedu jako blesk.
To byl test, Joshi.
A neprošel jsi.
Ale ne. Promiň.
Neomlouvej se. Jen se pouč.
Nemusíš lidem posluhovat.
To dělají jen poserové.
A víš, co poserové dostanou?
Ryby!
Prima.
To jste ulovili?
-No jo... -Seth ji ulovil.
Nesmíš se pořád chovat, jako bys byl připojenej k detektoru lži.
Vy jste mluvili s tím hajzlem?
-Vzali jste si to od něj? -Zbyla jim.
No a co? Nebereme almužny od zmetků.
Když máme málo jídla, tak jo!
Nevím, jestli sis toho všiml. Měls moc práce
se škrábáním na pytli, hraním se svým nohsledem
a zapalováním svých prdů.
Nedělej, že ses tomu nesmál.
Já teda ne.
Už chvíli děláš, jako bys tady byl kápo,
ale nevede se nám zrovna skvěle.
Je tady atmosféra jako...
Jako v pajzlu, když dávaj fotbal.
Ale bez občerstvení.
Takže jo, vole, bereme almužny.
Bo, naporcuj to, ať můžeme vařit.
To jsou kydy.
Myslíš, že bysme si měli brát ryby od toho zasranýho úchyla?
Vůbec ne.
Tak bys to možná měl říct tady našemu kamarádovi.
Hej, tlusťochu.
-Co kdybysme ji vyhodili? -Joshi, prosím tě.
Aha.
No jasně,
mrzelo by tě, kdyby ses nenapapal.
Jasně.
Víš, co je na tobě fascinující?
Jsi úzkostlivě pečlivej,
když jde o počítání zásob a uklízení.
Ale zároveň nejsi schopen dbát
o osobní čistotu.
Podívej, jak se potíš.
Teče ti mezi půlkama řeka potu?
-Joshi, brzdi. -Když je horko,
podíváš se dolů a vidíš, že stojíš v louži svýho mastnýho...
Zavři hubu a vstaň.
Scotty, neudělej žádnou hloupost.
Tos měl říct svýmu kámošovi, než si začal dovolovat.
Jediný, co bude Bo počítat,
jsou zuby toho vola, až mu je vyrazím.
Scotty, no tak. To je v pohodě.
Není to v pohodě.
Takový řeči nikomu neprojdou.
Ty nedomrlej, hnusnej, pitomej ufňukánku!
-Říkal sis o to. -Scotty, no tak.
-Počkej. -Ani náhodou!
Podívej se na mě.
Hele, prostě odejdeme.
Stačí, když prostě odejdeme.
Kam sakra jdeš?
Budu kdekoli jinde než tady.
Cítím čerstvou kávu.
Zrovna jsem ji uvařil.
Proto si tě tady držím.
Děkuju.
Nesnáším tenhle trapnej hrnek.
MÁMA POTŘEBUJE KAFÍČKO
To se Santovi nepovedlo.
Jo, je trochu moc roztomilý pro drsňačku s hustým tetováním.
Zapomněla jsem, že jsem ti to řekla.
Cos mu řekla?
O svém tetování.
Ty máš tetování?
Dala jsem si vytetovat kostru na bok, když mě vzali do nemocnice k rentgenu.
-Řekla jsem ti to už dávno. -Neřekla.
Teď mám pocit, že bys neměla tak prudit kvůli mému piercingu v nose.
To máš na tváři. Strčil sis kus kovu doprostřed obličeje.
Co kdybys zítra chtěl třeba sehnat práci v bance?
Nikdy bych nepracoval ve finančním ústavu.
To byl špatný příklad.
Banky jsou mor a peníze jsou vládní podvod.
Na tohle je pro mě trochu moc brzo.
Půjdu nahoru.
Julia ještě spí?
Asi ano. Ještě jsem se nedíval.
Julia zůstala přes noc? Jak to, že o ničem nevím?
Mám svou teorii.
To je hrozný. Mně nedovolíš, aby tu Paige byla přes noc.
Protože je to tvoje přítelkyně.
Julia je jen kamarádka v potížích. Seth spal dole.
-Je to jasné? -To je fuk.
Stejně mi to připadá jako dvojí metr.
Ahoj.
Spala jsem strašně dlouho, viď?
Jo.
Nevím, jak ti to říct, ale je rok 2025.
Venku je jaderná zima.
Amerika je totalitní stát.
Sakra. Kdo je náš diktátor?
Ke$ha. Jo...
-Tak jo. -Nechala muziky
a dala se na vojenský převraty.
Tak tady to máš.
Je s tebou legrace.
Zapomínám, jaká je s tebou legrace.
Čekala bych, že budu mít pusu jak tequilovej kanál, ale je celkem svěží.
Slyšel jsem, jak si vyplachuješ pusu ústní vodou, potom co jsi zvracela.
Alkohol má špatnou pověst, prej snižuje schopnost rozhodování.
Ale mám pocit, že se rozhoduju nejlíp, když jsem opilá.
Například?
Jela jsem sem Uberem, ne svým autem.
Vzpomněla jsem si na ústní vodu.
-Ano. -A...
A nešla jsem za Kelly, která by mě navíc ještě zhulila.
Místo toho jsem přijela sem.
Ne, Julie.
Já nemůžu.
Ne že bych nechtěl...
Už dlouho to chci.
Do pytle.
Jsem úplně bez sebe.
Hele, jde o to,
že ty jsi samý drama a já prostě ne.
Hele...
Chceš to?
Sethe!
Co dál?
Jo, promiň.
Asi začneme stavět.
Na manuální práci jsem trochu moc spálenej a ochuzenej o živiny.
Ale no tak, jen vstávej.
-Protáhni se. -Tak jo! Ale drž si odstup.
Pořád ještě nejsem s tebou.
Jen jsem se rozhodl přežít v tvé blízkosti.
Já vím.
Je mi to líto, Ivane.
Co se tady děje?
Klídek.
Nepřišli jsme vám nic udělat.
Jen jsme toho už měli plný zuby.
Jak jedovatá atmosféra tam je?
Jako v Černobylu.
Tak pojďte. Mi casa es su casa.
Nebo spíš naše casa.
Ale já nevím, jak to říct. Dělám francouzštinu.
Henry nešel s vámi?
Ne, ale nebude to dlouho trvat.
Už delší dobu mu to leze krkem.
Pořád chodí pro vodu, jen aby tam nemusel být.
Tak jo.
Nerad vám hned dávám práci,
ale chceme si postavit střechu nad hlavou.
Třeba bysme si to měli rozmyslet.
Teď máme početní převahu.
Chceš dobýt jejich hrad?
Nemyslím násilím.
-No nic. -Ne, to je dobrý.
Diplomatická mise.
Popřemýšlíme o tom.
Půjdeme tam, všech pět,
v klidu a míru, a vyložíme, co chceme.
-Což je? -Skoncovat s tímhle rozdělením.
Jeden tábor, jedna posádka, nový start.
Tak jdeme.
Dobře.
Nejdřív si musím promluvit s Henrym.
Rodina začíná...
u rodiny.
Nevím, jestli to k něčemu je.
Počkej chvíli.
Ty jediná znáš pravdu o tomhle místě.
Fatin.
-Máš nějaký hadřík? -Jo, promiň, samozřejmě.
Díky.
Rachel, co když to ne...
-Co když nic nezabere? -Počkej.
Trpělivost a víra.
Vidím, co se děje. Měla bys jít na chvíli stranou,
projít se a uklidnit se.
-To neudělám. -Já tě neprosím.
O Marty se postarám.
Ale potřebuju, aby ses vzpamatovala.
Něco se tady stane, Toni.
Tohle je velmi zvláštní místo.
Co to s tebou je, ty ujetá krávo?
A na co všechny čumíte?
Myslíte, že jsem si nevšimla, jak na ni jedna po druhé kašlete?
Ty a to tvoje věčný blouznění.
Pořád se tady poflakuješ a hovno děláš.
Leda čumíš do blba a vykládáš
nějaký mystický kraviny. Co to má bejt, Leah?
Kamarádka přijde o rozum a ty s ní musíš závodit?
Jdi do prdele!
Ať tě tady už nevidím!
-Toni! -K čemu ty jsi byla dobrá?
Jen jsi četla Nořin deník a malovala si.
Jak nám to pomůže?
A z tebe taky nemůžu.
Sice jsi pomohla u řeky, ale co jiného jsi udělala?
Martha se zhroutí a celá ta póza, jak zvládáš krize,
jde rovnou do hajzlu.
Najednou je z tebe zachmuřená mrcha,
co čumí na nejlepší kamarádku, jako by byla duch nebo malomocná.
Nebo něco jinýho, s čím si nevíš rady.
Pletu se snad?
Nejlepší kamarádce je zle, a celá tvoje slavná síla jde do hoven.
Je to tak?
-Toni, prosím tě. -Končím.
Neutíkej.
Jsem to jen já.
To tě asi úplně neuklidňuje,
vzhledem k okolnostem.
Hoši z Floridy změnili stranu.
Takže teď máme většinu.
Takže hashtag „naše cíle“?
To jsem řekl ironicky, „naše cíle“.
Nedává moc smysl říkat to ironicky.
Hele, fakt se snažím. Doufám, že z toho máš legraci.
Trochu.
Chybíš mi.
Všechny ty nesmysly mezi náma mě docela ničí.
Mám pocit, že tebe to asi ničí taky.
Trochu.
Přidal ses k nim, Henry.
To mi nejde z hlavy.
Ne že bych to chtěl.
Tak proč?
Když jsem si říkal, že bys toho nebyl schopen,
myslel jsem na to, jak jsi mě tlačil pod vodu.
Ale to není všechno, viď?
Jak to myslíš?
Myslíš ještě na něco jiného.
Já to vím.
Všechno to...
o tvý mámě,
jak jsem si s ní rozuměl.
Není to super pocit.
Jak moc tě má ráda
a chápe tě.
Jo, možná.
Jasně.
Možná mě má ráda, protože jsem takovej vlezdoprdelka.
V jednom kuse vtipkuju a podlézám.
Ale tebe miluje.
Henry.
Máš piercing v obličeji, oblékáš se...
jak se oblékáš.
Děláš věci,
které ji děsí.
Pořád.
Ale neopustí tě.
Proto vím, že tě miluje.
Já vím.
Nebo si to aspoň myslím.
I když to dává divně najevo.
Třeba že mě pošle
na nějakej hroznej tábor pro nudný hochy, co chtěj dobrodružství.
Henry, když jde o lásku,
nikdo to neumí dát správně najevo.
Podívej se na mě.
Chtěl jsem ti to ukázat,
tak jsem tě vymáchal v oceánu.
Co to sakra má bejt?
Mírové jednání, Kirine.
Nic víc, nic míň.
Spory nás unavujou, Kirine. Chceme být zase tým.
Jeden tábor, osm lidí.
To si děláš srandu.
Podívej, chápu to.
Dostávám, co si zasloužím.
Mám za sebou pět kluků, kteří vědí, proti čemu stojíme.
Vědí, že to bude jen těžší.
Počasí se mění. Jídlo máme jen občas.
Každý den slábneme.
Nechci být ničí nejlepší kamarád.
Nečekám vřelé přijetí a otevřenou náruč.
Chci jen, abyste mě nemlátili,
protože já nejsem nepřítel.
Nebo aspoň ne hlavní nepřítel.
Jo?
To je smrt.
Bojujeme o život.
A vyhrát můžeme...
jedině spolu.
Neozvala ses. Jak se máš?
Prosím tě, odepiš mi. Musíš se mnou mluvit.
Nemůžeš jen tak zmizet. Nemůžeš se vrátit k němu.
Do prdele!
celé moje srdce
Na co myslíš?
To byl vtip.
Vím, že tu otázku nesnášíš.
Posadíš se ke mně?
Zestárl jsi.
A sakra.
Ty si nebereš servítky. Neuraz se,
ale neměla by tím moje cena ve tvých očích vzrůst?
Ty o něm víš.
Vím o všech tvých vzplanutích.
Po mně byl Paul, váš soused.
Avishar z tábora.
Jiro, Amanda, Lana Del Rey,
Brandon P., Brandon T...
Přestaň. Nepotřebuju, aby mi přelud říkal, jak jsem ubohá.
Ubohá? Kdo řekl, že jsi ubohá?
Na to kašli.
To je moderní americká lež.
Představa, že stravující posedlost je něco ubohého.
Je něco krásnějšího, než když se věnuje celé srdce?
Nesmíš pořád podceňovat svůj obsedantní duch.
Úžasné písně se nepíší o pomíjivých vzplanutích,
o povrchních lidech.
Píšou se o zničující lásce. Píšou je lidi, co myslí
a cítí...
s hloubkou, která hraničí se šílenstvím.
Jako ty.
Měla bych se vrátit.
Pojď sem, Leah.
LEAH JE PODEZ
Tati, chybíš mi.
Hodně.
-Měla jsem to udělat už dávno. -Co?
Padnout po zádech do zrcadla.
Panebože.
A sakra,
myslím, že jsi připravená.
Na co?
Na plavání.
Vím, o co jde.
Vím, že dáváš vinu mně.
Vím, že když se na mě podíváš,
vzpomeneš si, co jsem udělala.
Jak jsem měla šanci přivolat loď,
a nechala ji odplout.
Když se na mě podíváš,
vidíš jen...
Možná už vždycky budeš vidět jen to,
že kvůli mně
teď není v pořádku.
Chtěla bych se tě zeptat, jestli to jde vrátit zpátky.
Ale ta část mě, která tě zná,
ta část ví,
že není.
Nebo je?
Zlato...
To nic. To bude dobrý.
Co to povídám? To ti slíbit nemůžu.
Ale jsem tu s tebou.
Jsem tu s tebou. S rozumem v koncích.
Šílenství miluje společnost. Nemám pravdu?
Neznám nikoho rozumnějšího, než jsi ty.
Možná ne.
Hele.
Podívej se čím se pořád zabývám.
Já vím, jsem úplně jako Leah.
Ahoj.
Vítej doma.
Kde jsi to vzal?
Našel jsem ho před časem, když jsem byl naštvanej na ostatní.
Schoval jsem ho, aby ho nenašli.
Rafaeli Garcio, ty se nezdáš.
Nevadilo by ti, kdybysme se rozdělili se všema?
Vůbec ne.
Lidi!
Tohle nám uniklo.
Vypijeme ho spolu.
Co říkáte?
Je to sice jen třetinka,
ale bude to spíš jen symbolický.
Jako dýmka míru.
Kirine, přidáš se? Pojď, gladiátore.
-Kašlu na to. -Tak jo.
Tak jo. Připijme si na...
Už žádné přípitky, proslovy a předvádění se od mé maličkosti.
Řekne někdo aspoň „amen“?
Amen!
Co kdybysme si zahráli poker,
jako parta měšťáků?
Hej!
Joshíku! Pojď sem, budeme hrát.
Joshi, tak pojď.
Nech ho a rozdávej, ať tě konečně můžu obrat.
Měl by hrát s námi. Určitě je pořádnej karbaník.
Joshíku, pojď sem! No tak, pojď.
No tak, dělej. Jdeme na to.
-Nech toho. -Nech ho na pokoji.
Tak jo.
Co dnes hrajeme?
Texasana?
Omahu? Šolichy? Bouchačku?
Strašáka? Posranou louku? Kachní rty? Lízanej kus? Pomalíka?
Prosím tě, co to kecáš?
-Improvizuje. -Improvizuje?
Jen tak pro zábavu, můžeš říct jakékoli slovo a bude znít jako jméno hry.
-Dvojitý hovno? -No vidíš.
To bych si zahrál.
-Buržoazní blbost. -Paráda.
-Cecky vzhůru. -Cecky vzhůru?
Jestli se někde hrajou cecky vzhůru,
jdu do toho. Z fleku.
Joshi, vymysli si karetní hru.
Jakoukoli hru.
Já nevím.
No tak, je s tebou přece sranda. Zkus to.
Když nechce, nemusí.
Ale Joshi, ty jsi přece vtipnej.
No vážně, měl bys začít psát
pro Rozlejvače, až se vrátíme. Co říkáš?
Ani ne.
Prosím tě. Určitě máš skvělej materiál.
Bude to paráda...
Nesahej na mě!
Panebože.
Ty hajzle potřebnej.
Říkals to sám, ale teď tomu fakt věřím.
Co jsem říkal?
Nikdo tě nesmí nenávidět.
A když náhodou jo, začneš na ně tlačit jako magor.
Nebo jim ukradneš kočku.
-Cože? -O čem to mluvíš?
Řekl mi to.
To jsou jeho slova.
Jeho holka mu dala kopačky, tak jí unesl kočku,
-než s ním zase začala mluvit. -Juliinu kočku?
Nevím, o čem mluví.
Řekl jsi mi, že ji hlídáš.
Tvoje Julia?
Nedala ti kopačky. Říkals, že jste pořád spolu.
Rozešli se před měsíci.
Je to pravda? To jsi mi neřekl.
-Jen mě vyslechni. -Nech mě na pokoji.
Nepřibližuj se ke mně!
Panebože.
Tys Julii něco udělal.
Víš, že je to hodnej kluk.
Jen udělal chybu.
Uklidni se.
Cos jí udělal?
Henry, ty to nechápeš.
Ani nemusím.
Ublížil jsi Julii. Ubližuješ lidem. Jsi takovej.
Nevíš, jak to bylo, Henry.
Nevíš, co mi udělala.
A to ti dalo právo provést jakoukoli hnusárnu?
Byla to nehoda, Henry.
-Nikdy jsem nechtěl... -Měl jsem pravdu.
Když jsem řekl, že mámě tě je jen líto, řekl jsem to, abych tě naštval.
Ale měl jsem pravdu.
Řekl jsem, že tomu nerozumíš!
Neumím ovládat... Netušíš, jaké to je!
Tohle ty děláš. Lžeš, schováváš se
a vtíráš se, aby tě lidi měli rádi.
Už vím, pro co žiju.
Žiju, abych se vrátil a řekl jim, že si žádnou lítost nezasloužíš.
Nejsi chudinka, co jednou uklouznul.
Jsi zrůda!
To nejsem. Sakra.
Běž!
Henry, prosím.
Běž!
Špatná matka je tragická věc.
Škody, které po sobě zanechává, mohou být obrovské a nenapravitelné.
Hlavní stan
SOS - POČKEJ TAM
Týrat nebo opustit mladou bytost, která se teprve rozvíjí,
nepomoci jí dospět,
to je násilný a nebezpečný čin.
Dej mi ten telefon a nastup.
Už to ví?
Žes požádal o evakuaci?
Samozřejmě.
Opravdu jsi ji zklamal.
Jsem odhodlaná nebýt jednou ze špatných matek na tomto světě.
Nejde jen o to, že subjekty byly moje děti.
Celý tento podnik je moje dítě.
Je to moje křehké,
krásné,
důležité dítě.
A já se svých dětí nevzdávám.
Oslavujte, hoši, protože jsme vyhráli.
Žádná kontaminace experimentu nebyla.
Vše, co se v kontrolní skupině zvrtlo,
lze přičíst jedné jednoduché příčině.
Špatnému mužskému chování.
Pořád mi není jasné, odkud máš ty informace.
Později vás seznámím s podrobnostmi.
Prozatím se spokojíme s tím,
že to byla mateřská intuice.
Nikdo není doma.
Jděte pryč!
Promiň, nechci...
Je to divný, ale volala mi moje kamarádka Leah.
Je na takovém táboře.
Má webovou stránku na téhle adrese.
Jmenuje se to Úsvit Evy.
Myslel jsem... Ani nevím.
Tak promiň.
Překlad titulků: Vít Bezdíček
Kreativní dohled Lucie Musílková