Relația dintre mamă și copil este atât de importantă!
E practic biblică.
Să fii iubit și îngrijit de o mamă.
E cea mai elementară nevoie umană.
Din păcate, în cazul tău nu a fost satisfăcută.
Foamea aia nu a fost niciodată domolită,
a trebuit să te descurci singur.
Să cauți validarea de la toți ceilalți din viața ta.
Și să te dezlănțui când te simți abandonat sau rușinat.
Comportamentele care te-au adus aici astăzi
sunt rezultatul direct al acelei răni.
Nu te poți învinovăți pentru asta!
Eu cu siguranță nu o fac.
De fapt,
cred că meriți o a doua șansă.
Nu-i așa că mi-a ieșit trăsnet?
Ar putea fi într-o reclamă la Yogurtland, cu răsucirea și mica buclă de deasupra.
Da, ți-a ieșit foarte bine.
Ar trebui să lucrez în domeniul iaurturilor când voi fi mare?
Mamă, ești adultă.
Cum mi-ai spus?
Adultă pe dracu'!
Hei, uite! Ce spui?
SALA DE JOCURI CITY HEIGHTS
Vrei să joci skeeball?
- Ai vrea tu. - Haide!
- Doar câteva luni! - Cine e mama aici?
- Ce faci? - Ce?
- Te porți ca o nenorocită de adolescentă. - Nenorocită de adolescentă?
- Are nevoie de o mamă aici, acum. - Nu pot. Trebuie să mă ocup de mine.
Sălbaticii
Ți-ar prinde bine o pauză.
Pot sta eu cu ea,
poate îi tai unghiile.
Sau am putea merge la o plimbare, doar noi două?
Să te dezmorțești puțin.
Bine, știu că am fost lovite puternic.
Știu că ne luptăm cu asta, dar toată energia asta
de „totul e pierdut” nu ajută pe nimeni.
Ce vrei să facem?
Să scriem în jurnalul de recunoștință?
- Să zâmbim? - Dorothy, ce te-a apucat?
Sunt într-o dispoziție de căcat, într-o situație de căcat.
Am reacția corectă la faptul că Martha este practic catatonică.
Nu mă întreba ce m-a apucat
dacă nu vrei să ți-o spun în față.
Calmați-vă! Știu că trebuie să ne acceptăm sentimentele negative.
Eu doar vă cer să nu le simțim una față de cealaltă.
Și lăsați-vă puțin loc!
Loc pentru ce?
Nu știu, speranță?
Situația se poate încă întoarce.
Au trecut doar patru zile.
Nu mai refuză apa, iar ritmul cardiac e bun.
Situația e încă sub control.
E sub control.
La naiba!
Ce?
O escară.
- Nu. - Nu. Toni!
Jur, va fi bine, înțelegi?
Bine.
O ducem la izvorul termal.
Izvorul termal nu e foarte aproape, iar Martha nu e foarte mutabilă.
O putem căra cu patul dacă-l punem pe ceva.
Știu că va fi greu, dar e tot ce putem face acum.
Să o ducem acolo, să o curățăm,
să-i fie cald și poate reușim s-o facem să se simtă mai bine.
Deci cine participă?
Asta înseamnă că participăm toate. Leah?
- Da. - Mergi și adu bambus,
să ne asigurăm că platforma o va ține.
Rachel, nu pot.
Pot, dar nu ar trebui. Chiar nu ar trebui să merg nicăieri.
Uite, fără supărare, dar lesa asta scurtă pe care ți-ai pus-o este un pic...
Îngrijorătoare.
Nu mergi la mai mult de 15 metri ca să-ți faci nevoile.
Ți-am văzut fundul suficient cât să-l recunosc dintr-o sută.
Nu, doar că...
Trebuie să rămân aici. Trebuie să fiu vigilentă.
Am fost acolo, extrem de neatentă, când ea a...
Dacă nu aș fi fost cufundată în mintea mea,
- ...aș fi găsit-o... - Nu.
Totul s-a întâmplat foarte repede, nimic din asta nu e vina ta.
Mă duc eu după bambus.
Mulțumesc.
Bine, deci, toată lumea,
pregătiți-vă de drum! Nu știu cât vom fi plecate.
Luați-vă bagaj corespunzător!
Știu că ai multe pe cap,
dar crezi că am putea să stăm puțin doar noi două?
Da...
Te-aș ruga să nu fii egoistă în acest moment.
Poate să nu fii atât de neajutorată.
Bine, poate părea cam nebunește, dar nu pot minți.
Îmi place când o fată are ceva în plus.
Mai ales burtica aia, chiar sub buric.
Cum se numește?
Are o abreviere. Cum îi zice, afurisita de...
Grăsime pubiană.
Am avut emoții să vin aici.
Gândindu-mă la ce aș putea spune.
Categoric nu m-am gândit că voi începe cu „grăsime pubiană”.
- Ce vrei, omule? - Nimic. Am venit doar să... să vă salut.
Uite ce e, aici nu e Orășelul Fericit, bine?
Nu avem nevoie să ne salute vecinii.
De fapt, am prefera să nu o faci.
Da, nu, îmi pare rău.
Am vrut să vă aduc ăsta.
Ivan și Raf au găsit niște plase aduse de valuri,
așa că am încercat să pescuim. Dimineață, am prins trei
și, sincer, e mai mult decât putem mânca...
Hei, tu!
Mulțumesc, Seth!
Cu plăcere.
Da. Nu am prea multe,
dar sunt aici, dacă ai nevoie de mine.
CÂND SPUI „AICI, DACĂ AI NEVOIE DE MINE”,
E PE BUNE? PENTRU CĂ E 23:00, SUNT TRISTĂ ȘI SUNT LA TINE LA UȘĂ.
- Julia. - Știam că o să-ți văd fața
- ...și imediat o să regret că am venit. - Nu, hai, intră!
De ce nu pot face față singură?
Parcă aș fi un bebeluș, înțelegi?
De fapt, aș vrea să fiu bebeluș, au o viață atât de ușoară!
Poți să faci pe tine și nimeni nu te judecă.
E din cauza lui Jeremy?
Petreceam la Jenna, iar el și prietenii începuseră să se prostească.
Nu știu, părinții ei aveau
niște discuri vechi superbe, Billie Holiday, Dusty Springfield.
Am vrut să ascult puțină muzică și să mă relaxez.
Iar el nu voia decât să dea pe gât tequila
și să încerce să mi-o tragă în dormitorul părinților Jennei.
Așa că am plecat, pentru că...
M-am săturat să nu mă înțeleagă.
La naiba! Jules,
nu știu, probabil că, la un moment dat, devine plictisitor.
Da. Sunt beată.
De aia nu m-am putut întoarce la...
Dumnezeule! Bine, haide!
S-o rezolvăm, ne punem în mișcare.
Baia ta a fost mereu așa de scârboasă, sau doar n-am băgat eu de seamă?
Îi deschid ușa casei mele.
Îi acord azil și ea ce face?
Îmi critică spațiul unde trăiesc.
Doar râd de tine, Beth.
Știu, Julio.
Acum o să închid ochii, dar nu am de gând să dorm.
Nu mi se pare că facem bine.
Îmi scapă din mână.
Nu ajungem înainte de lăsarea serii.
- Ba da. Trebuie doar să continuăm... - Stați!
Mai aude cineva?
La dracu'!
Cum de nu am găsit asta până acum?
Ne-am tot dus către est ca să evităm mlaștina.
O, Doamne...
Și acum ce-ar trebui să facem?
Poate să acceptăm.
Ce să acceptăm?
Că suntem blocate aici, că Martha n-o să-și revină? Ce anume?
Nu, poate că Martha
s-a dus într-un loc sigur.
Poftim?
Mintea poate face asta, știți?
Îți poate da ce-ți trebuie.
- Deci acum ești neurochirurg? - Nu.
- Toni, ia-o ușor! - De ce aș face-o?
Crede că e în regulă, Martha doar visează cu ochii deschiși.
- Îmi pare rău, nu pot. - E un râu,
nu un zid. Trebuie doar să-l traversăm.
Bine, nu te supăra, Rachel, dar las-o dracului!
Nu avem idee cât de adânc e,
cât de alunecoase sunt pietrele,
sau dacă suntem pe drumul cel bun.
Uitați, izvorul e încolo, bine?
E doar peste deal.
Am stat cu ochii pe el tot drumul.
Putem face asta.
Trebuie doar să avem credință.
Nu mai cred în mizeria asta.
M-a dezamăgit în totalitate.
Ei bine, eu cred. Deci să mergem!
Martha!
- Martha! - Martha!
Martha!
- Martha! - Unde naiba e?
Martha!
- Unde e Dot? - Unde sunt?
- Martha! - Unde sunt?
Martha!
Dot!
Stingerea!
La naiba, da!
N-am spus eu asta?
N-am spus „stingerea”?
Stingerea!
Stingere totală! Siguranțele au sărit, rețelele au căzut,
sunt pene de curent de-a lungul coastei estice.
Josh, închide comutatorul!
Corect, da.
Hei, poți să-mi aduci niște apă și protecție solară?
Apoi, o să te rog să pui cutiile la loc.
Da, se face.
A fost un test, Josh.
Unul pe care nu l-ai trecut.
Dumnezeule! Îmi pare rău.
Fără scuze, doar învață lecția!
Nu trebuie să faci chestii pentru alții mereu, fără să pui întrebări.
Ăsta e comportament de târfă.
Știi cu ce se aleg târfele.
Cu pești!
Frumos.
L-ați pescuit?
- Da. - Seth a făcut-o.
Aș vrea să nu trăiești ca și cum ai fi conectat la un poligraf.
Stați, ați vorbit cu nemernicul ăla?
- L-ați lăsat să vă dea asta? - Aveau în plus.
Cui îi pasă? Nu acceptăm pomană de la jeguri.
Când nu mai avem de mâncare, acceptăm!
Nu știu dacă ai observat că nu mai avem. Ai fost ocupat
să te prostești cu ucenicul
și să-ți aprinzi bășinile.
Nu te preface că nu ai râs.
Personal vorbind, nu.
Zic doar că, de un timp, te porți ca și cum ai fi șeful taberei.
Și nu prea am prosperat sub conducerea ta.
Atmosfera pe aici devine un fel de...
Duminica NFL la Hooters.
Dar fără aripioare de pui.
Deci, da, idiotule, acceptăm pomană.
Bo-Bo, filetează-l, ca să-l gătim.
Ce mizerie!
Crezi că ar trebui să acceptăm pomana de la acel dezaxat?
Nu. Deloc.
Atunci poate ar trebui să-i spui asta și prietenului nostru.
Hei, uriașule!
- Ce zici dacă aruncăm peștele? - Josh, haide!
Bine.
Da, așa e,
nu ești niciodată prea încântat să sari peste o masă, nu?
Evident.
Știi ce e fascinant la tine?
Ești obsesiv-compulsiv
cu inventarierea lucrurilor și curățenia.
Dar, în același timp, ție îți e fizic imposibil
să rămâi curat.
Uite cât de transpirat ești!
Ți se prelinge o maree în fund?
- Josh, mai ușor! - Uită-te în jos
într-o zi fierbinte și vei vedea că stai într-o băltoacă unsuroasă...
Taci și ridică-te în picioare!
Scotty, nu face vreo prostie!
Trebuia să-i fi spus băiatului tău înainte de a veni la al meu.
Bo o să inventarieze
doar dinții pe care o să i-i scot.
Scotty, te rog! E în regulă.
Ba nu e.
Nimeni nu spune porcăria asta și scapă nepedepsit.
Alb rahitic, bolnăvicios și plângăcios!
- Ai cerut-o! - Scotty, te rog! Hei!
- Hei! - În niciun caz!
Uită-te la mine!
Bine, ascultă, hai să plecăm.
În regulă? Asta e tot ce trebuie să facem. Hai să mergem.
Stai, unde naiba te duci?
Absolut oriunde, dar aici nu mai stau.
Miroase a cafea la ibric.
Acum am făcut-o.
De asta te țin pe aici.
Mulțumesc.
Doamne, urăsc cana asta de prost gust.
MAMA ARE NEVOIE DE CAFEA
Moș Crăciun a greșit rău de tot.
Da, e un pic prea drăguță pentru o dură cu un tatuaj din ăla rău.
Doamne, am uitat că ți-am spus asta.
Ce i-ai spus?
Despre tatuajul meu.
Ce, ai un tatuaj?
Mi-am făcut un mic schelet pe șold când m-am angajat ca tehnician radiolog.
- Ți-am spus cu ani în urmă. - Nu, nu mi-ai spus.
Acum, că știu, să nu-mi mai ții predici despre inelul meu din nas.
Ăla e pe față. Ți-ai înfipt o bucată de metal în mijlocul feței.
Dacă o să vrei să te angajezi la o bancă, de exemplu?
N-aș lucra niciodată într-o instituție financiară.
A fost un exemplu prost.
Băncile sunt o ciumă, banii, instrument de manipulare.
E cam devreme pentru mine să discut despre instrumente de manipulare.
Mă duc sus.
Julia încă doarme?
Cred că da. Nu am verificat.
Julia a rămas peste noapte? Cum de nu știu nimic?
Eu cred că știu de ce.
E o escrocherie. Pe Paige nu o lași niciodată să rămână.
Pentru că e iubita ta.
Julia e doar o prietenă care a intrat într-o încurcătură. Seth a dormit jos.
- Acum ți-e clar? - Da, nu contează.
Mie tot dublu standard îmi pare.
Bună!
Am dormit foarte mult, nu-i așa?
Da.
Nu știu cum să-ți spun, dar suntem în 2025.
Afară e iarnă nucleară.
America este un stat totalitar.
La naiba! Cine e dictatorul nostru?
Ke$ha, de fapt. Da.
- Așa. - Da, a renunțat la muzică
și s-a apucat de lovituri de stat.
Și iată-ne aici.
Ești atât de amuzant!
Mereu uit cât ești de amuzant.
Am crezut că gura-mi va duhni a tequila, dar o simt destul de proaspătă.
Da, te-am auzit când te clăteai cu apă de gură aseară, după ce ai vomitat.
Alcoolul are reputația de a-ți afecta facultățile decizionale.
Dar mie îmi pare că cele mai bune alegeri le fac când sunt beată.
Da? Cum ar fi?
Păi am luat un Uber până aici, n-am condus.
Mi-am amintit de apa de gură.
- Da. - Și...
Nu m-am dus la Kelly, unde probabil m-aș mai fi și drogat.
În schimb, am venit aici.
Nu, Jules.
Eu... nu pot.
Nu pentru că nu vreau...
Chiar vreau, de mult.
La dracu'!
Sunt speriat.
Nu. Uite, e doar faptul
că la tine totul e foarte dramatic, pe când la mine, nu.
Hei!
Vrei asta?
Seth! Hei!
Care e următoarea mișcare?
Da. Scuze.
Cred că începem să construim.
Eu am insolație și sunt cam subnutrit pentru muncă manuală.
Hai să pornim la treabă!
- Încordează-ți puțin mușchii! - Bine! Limite, te rog!
Știi, eu încă nu sunt de partea ta cu adevărat. Eu doar...
am ales să încerc să mă mențin în viață în vecinătatea ta.
Știu.
Îmi pare rău, Ivan.
Ce se întâmplă aici?
Hei, relaxați-vă!
N-am venit să ne luăm de voi.
Doar că nu mai suportăm să rămânem în cealaltă tabără.
Cât de toxic a devenit totul?
Ca la Cernobîl.
Bine, veniți! Mi casa es su casa.
Sau mai degrabă casa noastră.
Dar nu știu cum să spun asta. Eu fac franceză.
Deci Henry nu a venit cu voi?
Nu. Dar eu zic că o va face în curând.
Puștiul s-a săturat.
Se duce mereu după apă doar să mai scape de acolo.
Bine.
Nu-mi place că trebuie să vă pun la muncă imediat.
Încercăm să ne facem un acoperiș deasupra capului.
Poate ar trebui să ne mai gândim.
Acum îi depășim numeric.
Adică să le invadăm castelul?
Nu prin forță.
- Nu știu, nu contează. - Nu, e ceva bun.
O misiune diplomatică.
Să ne gândim.
Ne ducem acolo toți cinci,
cu gânduri de pace, doar să le spunem ce vrem.
- Și anume? - Să terminăm cu dezbinarea.
O tabără, un echipaj, un nou început.
Hai s-o facem.
Bine.
Trebuie să vorbesc cu Henry mai întâi.
Familia începe cu...
familia.
Nu-mi dau seama dacă are vreun efect.
Să mai așteptăm.
Tu ești singura care știe adevărul despre acest loc.
Fatin!
- Îmi dai o cârpă, te rog? - Da, scuze, sigur.
Mulțumesc.
Rachel, dacă nu...
- Și dacă nimic nu ajută? - Hei!
Răbdare și credință.
Înțeleg ce se întâmplă. Trebuie să te distanțezi puțin,
să faci câțiva pași și să te liniștești.
- Nu, nu o să fac asta. - Nu e o cerere.
Stau eu cu Marty.
Vreau să te liniștești.
Aici o să se întâmple ceva, Toni.
Ăsta e un loc foarte special.
Ce dracu' e în neregulă cu tine, ciudată nenorocită?
Și voi la ce dracu' vă uitați toate?
Credeți că n-am observat cum renunțați la ea, una câte una?
Tu și delirurile tale!
Ești mereu acolo, dar nu faci nimic,
doar te holbezi în neant
și bălmăjești tâmpenii mistice. Cum e, Leah?
Cineva la care țin își pierde mințile și tu trebuie să o întreci?
Lasă-ne dracului în pace!
Și să nu te mai văd în fața ochilor!
- Toni! - Și tu ce ai făcut?
Doar ai citit jurnalul Norei și ai colorat.
Cu ce dracu' ajută asta?
Cu tine nu mă pun.
Ai fost la râu, dar ce altceva ai mai făcut?
Martha cade și mizeria ta cu „într-o criză e mereu ceva bun”
se duce dracului.
Da, până când ești doar o nemernică supărată
care vede în cea mai bună prietenă a mea o fantomă sau o leproasă.
Sau altceva la care nu poți face față.
Greșesc?
Îmi pierd prietena, iar tăria ta face pipi pe ea.
Asta e?
- Toni, te rog. - Am terminat.
Nu fugi!
Sunt doar eu.
Probabil nu sunt cele mai liniștitoare cuvinte,
în situația dată.
Băieții din Florida au schimbat taberele.
Asta înseamnă că avem majoritate.
Deci hashtag „obiective de echipă”.
A fost o ironie.
Nu prea are sens s-o spui ironic.
Mă străduiesc inutil să te amuz.
Un pic.
Mi-e dor de tine.
De fapt, toate mizeriile astea dintre noi mă omoară.
Cred că și pe tine.
Puțin.
Le-ai ținut partea.
Mă gândesc tot timpul la asta, știi?
Nu e ca și cum aș fi vrut.
De ce ai făcut-o?
De fiecare dată când încercam să-mi spun că n-ai fi putut s-o faci,
mă gândeam la mâinile tale care mă împingeau și mă țineau sub apă.
Dar asta nu e tot, nu?
Ce vrei să spui?
Mai e ceva.
Știu asta.
Toate...
chestiile cu mama ta,
cum mă înțeleg eu cu ea.
Cred că nu-mi pică prea bine.
Cât de mult te place
și te înțelege.
Da, poate.
Sigur.
Poate că mă place pentru că o flatez,
fac glume și încerc să mă fac plăcut nonstop.
Dar te iubește.
Henry!
Ți-ai pus cercel pe față, porți...
ce porți.
Faci toate aceste lucruri
care o sperie de moarte.
Tot timpul.
Dar ea e tot lângă tine.
Așa știu că te iubește.
Știu.
Sau cel puțin cred că știu.
Deși are niște moduri cam ciudate de a o arăta.
Cum ar fi să mă expedieze
într-o tabără de aventură oribilă pentru băieți cu haine șterse.
Henry, când vine vorba de dragoste,
nimeni nu se pricepe s-o arate cum trebuie.
Uită-te la mine!
Am vrut să-ți arăt,
așa că te-am scufundat în ocean.
Ce naiba e asta?
Conferință de pace, Kirin.
Nici mai mult, nici mai puțin.
Am trecut peste conflict, Kirin. Vrem să fim din nou o echipă.
O singură tabără, opt puternici.
Cred că glumești.
Uite, înțeleg.
Înțeleg respingerea și nu am resentimente.
Am cinci tipi în spatele meu care știu cu ce ne confruntăm.
Care știu că va fi tot mai greu.
Vremea se schimbă. Mâncarea e la noroc.
Ne pierdem puterile.
Nu cer să fiu cel mai bun prieten al nimănui.
Nu cer o primire călduroasă sau brațe deschise.
Doar brațe care să nu mă pocnească în față,
pentru că nu eu sunt inamicul aici.
Sau, cel puțin, nu sunt inamicul principal.
Corect?
Moartea e.
E o luptă pentru viețile noastre.
Avem șansa de a câștiga...
doar împreună.
JER-312 - JULES-GEMENI CHEU PORT, CHICAGO
HEI, N-AI MAI DAT NICIUN SEMN, CE FACI?
BUNĂ... TE ROG TRIMITE-MI MESAJ TREBUIE SĂ VORBEȘTI CU MINE
NU POȚI DISPĂREA NU POȚI SĂ TE ÎNTORCI LA EL
La dracu'!
JULES-GEMENI - TOATĂ INIMA MEA
Un bănuț pentru gândurile tale?
E o glumă.
Știu că urăști întrebarea asta.
Vrei să stai jos?
Ai îmbătrânit.
La naiba!
Ești directă. Fără ocolișuri.
Dar asta n-ar trebui să-mi crească valoarea de piață în cartea ta?
Știi despre el.
Doamne, știu despre toate iubirile tale.
După mine a fost Paul, vecinul tău.
Apoi Avishar din tabără.
Jiro, Amanda, Lana Del Rey,
Brandon P, Brandon T...
Te poți opri. N-am nevoie de o vedenie să-mi spună cât de jalnică sunt.
Jalnică? Cine a spus „jalnică”?
La naiba cu asta!
Asta e o minciună americană modernă.
Ideea că toate pasiunile care ne consumă sunt triste.
Ce e mai frumos decât o investiție copleșitoare a inimii?
Nu-ți subestima spiritul obsesiv!
Marile piese nu au fost despre îndrăgostiri pasagere,
despre sentimente superficiale.
Sunt despre dragostea devastatoare. A unora care cred
și simt...
cu o profunzime care frizează nebunia.
Ca tine.
Ar trebui să mă întorc.
Vino, Leah!
LEAH E SUSPI
Tati, mi-e dor de tine.
Rău de tot.
- Ar fi trebuit să fac asta de mult. - Ce?
Să mă las pe spate și să cad prin oglindă.
Dumnezeule!
La naiba,
cred că ești pregătită.
Pentru ce?
Să înoți.
Știu ce e.
Știu că dai vina pe mine.
Știu că, de fiecare dată când te uiți la mine,
îți amintești ce am făcut.
Cum am avut o șansă cu vaporul ăla
și am lăsat-o să treacă.
Știu că, atunci când mă vezi,
tot ce vezi este...
Poate tot ce vei vedea vreodată este...
Este motivul
pentru care ea nu e bine.
O parte din mine vrea să te întrebe dacă e vreo cale de întoarcere.
Dar partea din mine care te cunoaște...
Acea parte
știe că nu e.
Nu-i așa?
Scumpo...
Ești bine. Vei fi bine.
Pe cine păcălesc? Nu pot promite asta.
Dar sunt aici, cu tine.
Sunt chiar aici, cu tine. La limita nebuniei.
Nebunia iubește compania, am dreptate?
Ești cel mai sănătos om pe care-l cunosc.
Da, poate că nu.
Uite!
Uite ce m-a obsedat.
Da, știu, am luat-o razna, ca Leah.
Hei!
Bun venit înapoi acasă!
De unde ai asta?
Am găsit-o acum ceva timp, când eram supărat pe ceilalți.
Am ascuns-o de ei.
Rafael Garcia, ești mai tenebros decât pari.
Te superi dacă împărtășim asta cu ceilalți?
Deloc.
Hei!
Asta ne-a scăpat.
S-o rezolvăm împreună.
Ce ziceți?
Sunt doar 300 de mililitri,
dar va fi mai degrabă ceva ceremonial.
Un fel de pipă a păcii.
Kirin, te alături? Hai, gladiatorule!
- La dracu'! - În regulă.
Bine, începem. În cinstea...
Gata cu toasturile, discursurile sau vorbele mari de la subsemnatul.
Primesc un „amin”?
Amin!
Ce ziceți de un poker
ca între niște tați din suburbii?
Hei!
J-bănet! Vino! Începem să jucăm.
Josh, vino!
Lasă-l în pace și împarte cărțile ca să te bat măr!
Ar trebui să joace. Pariez că știe să joace.
J-bănet, haide! J, vino, omule!
Haide! Hai să facem asta!
- Ajunge! - Lasă-l în pace!
Da, în regulă!
Ce jucăm azi?
Texas Hold'em?
Omaha? Armăsar? Șase focuri?
Funie? Doiari proști? Rățușcă? Jude Law Draw? Armadillo?
Nu te supăra, despre ce vorbești?
- Improvizează. - Improvizează?
Puteți spune orice cuvânt sau cuvinte și va suna ca numele unui joc de cărți.
- Căcat întors? - Bravo!
Aș juca căcat întors.
- Prostii burgheze. - Hei, îmi place.
- Sfârcurile sus! - Sfârcurile sus?
La naiba, da. Dacă există un joc de sfârcuri în sus,
împarte-mi cărți! Cu siguranță!
Josh, zi-ne un nume inventat de cărți de joc!
Orice nume.
Nu știu.
Haide, ești amuzant. Încearcă!
E în regulă, nu trebuie să o facă.
Știu, dar, Josh, ești un tip amuzant.
Ar trebui să vii să postezi
pentru Spillz când ne întoarcem. Ce spui?
E în regulă.
Haide! Sunt sigur că ai material grozav.
O să-l aranjăm, va fi grozav...
Nu mă atinge!
Doamne!
Nemernic disperat!
Ai spus-o chiar tu, dar acum chiar te cred.
Ce am spus?
Nimeni nu are voie să te urască.
Și, dacă te urăște, începi curtarea aia presantă și bolnavă.
Sau îi furi nenorocita de pisică.
- Ce? - Despre ce vorbești?
El mi-a spus.
Astea sunt cuvintele lui.
Prietena lui i-a dat papucii, iar el i-a răpit pisica
- ...până când a vrut să vorbească cu el. - Stai, pisica Juliei?
Nu, nu știu despre ce vorbește.
Mi-ai spus că ți-a lăsat-o în grijă.
Stai, acea Julia?
Nu te-a părăsit. Ai zis că încă sunteți împreună.
S-au despărțit acum câteva luni.
E adevărat? Nu asta ai spus.
- Doar ascultă-mă! - Lasă-mă în pace!
Pleacă dracului de lângă mine!
Dumnezeule!
I-ai făcut ceva Juliei.
Știi că e un copil bun.
Doar a făcut o greșeală.
Trebuie să respiri.
Ce i-ai făcut?
Henry, nu înțelegi, omule!
Nu e nevoie.
Ai rănit-o pe Julia. Rănești oameni. Așa ești tu.
Nu știi ce s-a întâmplat, Henry.
Nu știi ce mi-a făcut.
Și asta ți-a dat dreptul să faci ce lucru atroce oi fi făcut?
A fost un accident, Henry.
- Niciodată n-am vrut... - Am avut dreptate.
Când am spus că mamei doar îi e milă de tine, am spus-o ca să te enervez,
dar am avut dreptate.
Ți-am zis că nu înțelegi, omule!
Nu știu cum să controlez... Nu ai idee cum e!
Asta faci, minți, te ascunzi,
și câștigi simpatia tuturor prin viclenie!
Acum știu pentru ce trăiesc.
Da, trăiesc ca să mă întorc și să le spun că nu le meriți mila.
Nu ești un caz trist care a cedat o dată.
Ești un monstru nenorocit!
Nu sunt. La dracu'!
Pleacă!
Henry, te rog!
Pleacă!
O mamă denaturată e ceva tragic.
Daunele pe care le lasă în urmă pot fi imense și ireparabile.
SEDIUL
SOS AȘTEAPTĂ ACOLO
Să neglijezi sau să abandonezi un suflet fraged, în dezvoltare,
fără a-l duce până la maturitate
este un act violent și periculos.
Dă-mi telefonul și urcă!
Ea a aflat?
Că ai cerut să fii extras?
Desigur.
E foarte dezamăgită de tine.
Sunt hotărâtă să nu fiu una dintre mamele denaturate ale lumii.
Nu e vorba doar că acești subiecți au fost copiii mei.
Întreaga acțiune e copilul meu.
Acesta este copilul meu neajutorat,
frumos
și important.
Și eu nu renunț la copiii mei.
Sărbătoriți, băieți, pentru că am câștigat.
Nu a existat contaminare experimentală.
Tot ce a mers prost cu grupul nostru de control
poate fi explicat prin ceva extrem de simplu.
Comportament masculin toxic.
Încă nu mi-e clar cum ai obținut informația asta.
O să te pun la curent mai târziu.
Dar, pentru moment, este suficient să spunem
că e intuiție maternă.
Nu e nimeni acasă.
Pleacă!
Îmi pare rău, nu vreau să...
E ciudat și cam aiurea, dar m-a sunat prietena mea, Leah.
E într-o tabără.
Tabăra are un website înregistrat la această adresă.
Se numește Zorii Evei.
Și m-am gândit... Nu știu la ce m-am gândit.
Oricum, îmi cer scuze din nou.
Subtitrarea: Veronica Vasilescu
Redactor Anca Tach