Mulțumesc. Bine, cred că mai am unul.
E pentru două suflete pe care le-am iubit într-o altă viață,
care m-au scos din întuneric.
Și le-am pierdut pe amândouă.
Operator, numărul, vă rog
Au trecut atâția ani
Își va aminti vechea mea voce
În timp ce lupt cu lacrimile
Alo, salutare
Ești Martha, sunt vechea ta prietenă
Să ne vedem la o cafea
Și vom vorbi despre toate
Și acelea erau zilele trandafirilor
Poezie și proză
Și, Martha, tot ce aveam erai tu Și tot ce aveai eram eu
Nu erau zile de mâine Ne-am pus deoparte necazurile
Și le-am păstrat pentru o zi ploioasă
Cred că n-am fost menite
Să fim împreună
Și Martha, Martha
Te iubesc, nu vezi?
Și nu erau zile de mâine
Ne-am pus deoparte necazurile
Și le-am păstrat pentru o zi ploioasă
Mulțumesc. Mulțumesc tuturor. Cinci minute.
Intră!
Ai fost uimitoare.
Ce vrei?
O, Doamne! Atât de puțin, Shelby!
Aproape nimic, în marea schemă a lucrurilor.
Tot ce vreau e să alegi.
Să alegi. Să alegi. Să alegi.
Sălbaticii
- A spus că groapa e aici? - Da, cred că după tufișurile alea.
Pământul e diferit aici.
E mai întunecat și... Pare că provine din altă parte.
Ai dreptate. Întrebare aleatorie, dar relevantă:
te pricepi la evadări, nu?
Al naibii de bine! Dă-mi jurnalul!
- Doamne, îmi cam pare rău. - De ce?
Că ți-am spus asta. Nu știam că te vei implica atât.
Dar mă cunoști, așa că poate ai știut.
Dumnezeule!
Râul, cascadele, mlaștina, izvoarele.
E o nenorocită de hartă.
Super Nintendo, Sega Genesis
Când eram falit Nu-mi puteam imagina asta
Ecran de 130 cm Canapea din piele verde
Am două plimbări Limuzină cu șofer
Îmi pare rău.
- Știu că ăsta e cântecul tău. - Nu, e în regulă.
Cânți mai bine decât mine.
Făceam tam-tam Când proprietarul ne ușuia
Fără căldură, mă întreb de ce ne ocolește Crăciunul
Zilele de naștere erau cele mai rele
Acum sorbim șampanie Când ne e sete
Vreau să încerc din nou.
Să o bag în apă.
Te ajut eu.
Dacă vrei.
Ar fi grozav.
- Dot, sunt al naibii de... - Toni!
Odată, după ce tata s-a îmbolnăvit rău,
o casieriță de la Taco Bell mi-a dat sosuri dulci
deși cerusem special iuți și m-am pierdut cu firea.
Am urlat la ea și am făcut-o „grămadă de spermă”
pe care mai bine maică-sa ar fi înghițit-o.
- Sfinte Sisoe! - Și avea vreo 70 de ani.
Ce?
Deci înțeleg.
Cum o fac să-și revină?
N-aș putea să-ți spun,
dar, dacă vrei sfaturi potențial inutile de la cineva
care nu a câștigat lupta pe care o duci tu,
ți-aș spune să faci ce dorești să faci în acest moment.
Ce doresc să fac?
E o cursă lungă și grea și trebuie să te ajuți și pe tine.
Deci de ce ai nevoie?
Am nevoie să urlu cât pot.
Atunci fă-o!
De-adevăratelea?
Ai auzit?
Tot nu e o idee grozavă.
De ce nu vrei să mă întorc?
Mă deranjează întreaga premisă a întrebării.
Sunt o proiecție a psihicului tău, Leah.
- Dă-mi dracului drumul! - Dă-mi dracului drumul!
Fii sinceră cu tine însăți!
O parte din tine, nu mică, nu vrea să se întoarcă acolo.
E o fundătură.
E o fundătură unde nimeni nu mă crede.
Poate e mai bine să stau aici, unde a început totul.
Unde pot pretinde că povestea cu insula nu s-a întâmplat niciodată.
NATURA EI
Doamne, e aproape amuzant...
După toate astea, să-mi dau seama că ar fi trebuit să...
- ...să rămân unde eram. - Știi cum s-ar fi terminat asta.
Dar ar fi fost în termenii mei. Singură...
și îndrăgostită prostește.
Atunci rămâi aici... Pentru totdeauna.
Vezi tu, acum suntem undeva pe aici. Nu putem fi prea departe de asta.
- Ce o fi chestia asta. - Corect. Hai!
Deci...
O idee ciudată, mai ales venind de la mine,
dar poate ar trebui să ne rugăm?
Pentru ce?
Să găsim orice o fi chestia asta pe care o căutăm,
pentru că, să fim realiste, pare imposibil.
Îmi pare rău, Fatin, categoric nu.
- Poate o voi face eu. - Ce?
Poate scot de la naftalină rugăciunile din școala primară.
Îmi amintesc doar una, deci fără bisuri!
Uite.
Ce naiba e aia? Sfinte Sisoe!
- Ai de gând să te cațeri? - Cum altfel să ajung la ea?
Ai grijă!
La dracu'!
- Ești bine? - Da. Trebuie să mă urc din nou.
- Stai puțin! - Nu vreau.
- Ești rănită. - Sunt bine!
Nu, oprește-te! Trebuie să ne oprim.
Nu pot.
Toni!
Dacă e vreo șansă ca lucrul ăla să ne salveze și să mă revanșez pentru...
E pentru ea,
pentru că nu voi înceta niciodată să o iubesc.
Niciodată.
Idem!
O altă ea. Același tip de idee.
La dracu'!
Bine.
Încă le aud.
Da. Vocile pe care le iubești. Cred că se propagă mai bine decât altele.
Îmi amintesc, poate a fost în 2013,
când...
am scris în jurnal că aș muri pentru tine.
Părea atât de adevărat atunci, dar, evident, nu era.
Dar aș face-o pentru ele.
Trebuie să mă întorc. Trebuie să mă întorc acum.
- Ce vei face pentru ele? - Nu știu.
Ce vei face, sincer? Ești un copil.
Ești un copil.
MESAJE ACUM LA 917 555 0168 NU MĂ MAI CONTACTA. ADIO.
Ești un copil.
Jeff!
De ce dracu' îmi tot spune lumea asta?
Ești un copil, Leah.
Nu sunt un copil bolnav de dragoste neîmpărtășită!
Știu că nu ești, dar, dacă alții vor să creadă...
îi lași și te folosești de asta.
Deci ce e?
- Un fel de antenă? - Cred.
- Ai grijă! - La naiba!
E așa un căcat!
Toate astea pentru o altă întrebare fără răspuns?
Bateriile astea...
Suficient de noi ca s-o alimenteze. Asta înseamnă ceva.
Înseamnă că nu suntem singure aici.
Pot să-ți cer o favoare?
Mă lași pe mine să le spun?
Cu părul și cu rana de la genunchi, nu sunt chiar în cea mai bună stare.
Scoate-ți și dinții, mergi la extrem!
Foarte amuzant.
Înțeleg. Doar că...
Nu cred că ar trebui să spunem încă.
Vorbești serios?
- E ceva important, Shelby. - Eu...
Mai ales pentru Rachel.
Ar trebui să stăm puțin și să ne gândim bine
înainte de a le întoarce lumile cu susul în jos.
Trebuie să acționăm cu grijă.
Hei, cel puțin suntem în asta împreună. Suntem amândouă.
Leah a trecut prin mizeria asta singură.
Complet și absolut singură.
Asta îmi dă viață acum.
- Ce? - Într-o zi, în curând...
o să-i pot spune că a avut dreptate.
Tocmai mi-a venit ceva în minte.
Dacă se preface?
Da, poate și-a spus:
„Am nevoie de o pauză de la nenorocitele astea. Plec.”
- Sincer, aș avea atât de mult respect! - Nu glumesc. Angajamentul.
Asta ar fi criminal. Bine, Meryl. Haide! Bună!
La naiba!
Ești... Ești bine?
Sunt bine. Doar...
m-am lovit de un copac.
- Ea... - E bine.
Sau va fi.
Suntem toate!
E chiar acolo.
- Sfinte Sisoe! Ce s-a întâmplat? - Nu!
Sincer, nu vreau să vorbesc despre asta.
Stai jos. Liniștește-te!
Poftim.
Ce? De ce te uiți așa la mine?
Ești...
Ești cea mai puternică persoană pe care o cunosc.
Scuze!
O să stau lângă tine.
Tatăl meu era obsedat de Volkswagen.
Numai Volkswagen a avut.
Apoi, într-o zi, a aflat că Volkswagen a mințit
în legătură cu emisiile cu efect de seră.
L-am găsit plângând în Jetta.
A zis că nu pricepe cum ar fi putut face Volkswagen asta.
Recunosc că e o poveste ciudată. Eu doar...
Cred că e doar felul meu de a spune
că știu cât e de greu
când se dovedește că cineva sau ceva nu e ceea ce credeai tu că e.
Seth dădea întotdeauna cele mai bune cadouri.
Chiar se gândea la persoana căreia-i făcea cadoul.
Îi pregătea cafeaua mamei în fiecare dimineață, înainte de serviciu.
Și mă făcea să râd mult.
Mă chinuiam din răsputeri să n-o fac,
dar asta nu înseamnă că nu voiam să râd.
Nu e o prostie să te gândești că era super,
pentru că o mare parte din el chiar este.
Nu putem nega ce a făcut pe insula asta sau înainte.
Dar să nu te simți prost.
Cu siguranță eu nu o voi face.
Hei, șefu'!
Deci... ce urmează?
Mergem după apă? O vânătoare de animale mari? Pune-mă în temă!
De ce mă întrebi pe mine?
Pentru că tu ești tipul care știe ce să facă.
Nu sunt, J. Totul s-a dus de râpă pe tura mea.
Nu sunt.
Sunt un pic surprins că nu începe să ne dea ordine.
Vorbesc despre Jocko Malfoy de colo.
Da, știu despre cine vorbeai.
Îți place?
„Jocko Malfoy”? Mai am și altele.
Ken Doll McNemernicul. Karen O'Boașe. Săracul Macklemore.
Scotty, destul!
Mulțumesc, Bo! Pentru politețe.
Oricum e un șoc, nu-i așa?
Mă refer la nenorocitul de vid de putere,
totul pentru că Kirin a învățat să-și țină temperamentul în frâu.
Și pe bune dacă nu-mi lipsește.
Ce zici de un frisbee?
Nu mă interesează.
- Ești sigur? - Sunt sigur.
O iau ca pe un „nu” nehotărât.
Hei, Florida! Jucați un joc de ridicat?
Ce e un joc de ridicat? Am zis corect?
Băieți!
Știu.
Trebuie să vă arăt ceva.
Am găsit-o aici acum o oră.
Taci din gură, nenorocitule! Nimeni nu vrea să te audă.
De unde naiba a apărut?
Scuze, vreți să vorbesc sau nu?
La dracu'! Nu știu.
Zi.
Eu cred că a plutit în derivă. Mă îndoiesc că a fost cu echipaj uman,
după câte se vede.
Are benzină.
Să vedem dacă merge.
N-are cum să meargă.
Probabil e blestemată, dacă a găsit-o el.
Are opusul darului lui Midas. Tot ce atinge se transformă în căcat.
Bun.
Bine, cred că aici trebuie să intervin eu.
- Ce faci? - Mă pregătesc.
Plec în larg să găsesc ajutoare.
Glumești?
Vrei să dispari pe ocean?
E total aiurea, chiar și pentru tine.
Crezi?
Suntem în afara radarului, la 10, 20 de mile depărtare.
Lucrurile ar putea fi diferite și eu sunt cel care trebuie să încerce.
Știu că sunt nașpa, un gunoi,
dar cu asta poate reușesc să ajut.
Vei muri singur în larg.
Îți pasă?
Da.
Da. Îmi pare rău, căcatule, dar nu te duci singur
și nu pentru că îmi pasă câtuși de puțin de tine,
ci pentru că n-am încredere în tine.
Crezi că, dacă dau de Paza de Coastă,
nu le zic de voi? Nu sunt diavolul.
Da, dar, dacă nu ne găsește nimeni, nu va ști nimeni ce ai făcut.
- Vin cu tine. - Stai, ce?
Bine, să pleci cu nenorocita asta de gondolă în larg
când nu ai nicio idee unde te afli este oricum aiurea,
așa că nu sunt sigur că e bine să trimitem un astfel de...
Cum să spun? Un duo atât de volatil.
Nu c-aș vrea să refuz o pereche de mâini în plus,
dar să navighez cu cineva care-mi vrea capul pe tavă
nu e chiar dorința mea.
Poate aveți nevoie de un al treilea.
Cineva care să mențină pacea.
Poate Raf.
Nu ești obligat, Raf.
Dacă nu vrei să faci pe bona cu căcatul ăsta.
Eu vreau.
Merg.
O fac.
Deci.
Ca întotdeauna. Du-te dracului!
Și tu, Kirin.
Acum depinde de tine.
Ce naiba vrei să spui?
Ai pe mână un băiat bogat, vreo două bezele
și un puști dramatic.
Ai grijă de ei, bine?
Nu-mi place să îmbrățișez.
Am înțeles.
Am trei lucruri să-ți spun.
Urmează soarele, nu bea apa de mare...
și ai încredere în instinctele tale!
Mulțumesc, omule.
Kirin, avem un vânt din spate destul de puternic.
Poate oprim motorul.
Serios, trebuie să avem grijă la combustibil.
Gura, nemernicule! N-are nimeni nevoie de ideile tale de doi lei.
Trebuie să pot vorbi. Nu sunt prizonierul tău.
Kirin, are dreptate. În legătură cu benzina.
Nu mă lua așa.
Idila s-a terminat. Nu trebuie să mai fii târfa lui.
Nu sunt, e... Doar că are dreptate.
Ne vom întâlni cu ceva, nu? Ca o navă sau ceva.
Nu a fost...
o mare tâmpenie, nu?
La naiba!
Kirin, ai nevoie de apă.
Ai făcut insolație sau ai sau rău de mare, sau ambele. Poftim.
Hei, vom fi bine.
În orice moment ne vom întâlni cu un vas cargo.
Probabil că vom fi luați de vreun vas chinez cu containere.
O să mâncăm dim sum și primim iPhone-uri gratis.
Arată-mi drumul spre casă
Sunt obosit și vreau să mă culc
Și am băut puțin cam acum o oră
Și mi s-a urcat direct la cap
Știi ce e?
- Fălci. E un clasic. - Da.
Vrei să termini naibii?
Încerc doar să ridic moralul.
Te-ai întors la prostiile tale.
Încerci să pari tare cu glumele tale stupide și chestii din filme.
Nu-mi trebuie asta! Nu acum! Pentru că suntem terminați!
Bine, Kirin, calmează-te! Bine.
Pornim motorul puțin. Ne răcorim, prindem puțin avânt.
Bine.
Haide, să-i dăm drumul!
Nemernicule! Ne-ai tras-o! La dracu'!
- Kirin, e în regulă. - Nu e în regulă.
- Bine, Kirin. Calmează-te! - Nu mă atinge!
La dracu'!
Nemernicule!
Oprește-te!
Kirin!
- Ce dracu' faci? - Îl lăsăm.
Ce?
- L-ai văzut. E un dezastru. - Hei!
Și-a pierdut mințile, a cedat.
E periculos în situația asta.
Ce dracu' faci? Stai!
Raf, mă asculți? Apucă vâsla!
Când se apropie, lovește-l! E o bombă cu ceas.
Știi asta. Lovește-l!
Raf? Fă-o, Raf! Raf, lovește-l!
Raf, fă-o! Fă-o, Raf. Lovește-l dracului!
Raf!
Raf, oprește-te! Vine un vapor!
Intră!
- Cum stăm? - Totul e pregătit, cred.
Ești gata pentru pașii următori?
Să începem cu începutul, cum se spune.
Vreau să mi-o aduceți pe Leah.
Tu.
Tu ești.
Știi, în retrospectivă, mă simt cam vinovată că v-am băgat aici.
Haide, să mergem undeva unde e mai confortabil.
Ți-aș oferi ceva de băut, dar îmi imaginez că preferi să trecem la treabă.
Daiquiri de căpșune.
Sau poți avea o pretenție scandaloasă.
Afirmi puțină dominație?
Vezi, de asta te-am adus prima.
Pentru că gândești, faci strategii și surprinzi.
Chiar ești genială, Leah.
Sunt gata acum.
Sunt gata să-mi spui ce e asta.
Știi, m-am gândit mult cum să abordez asta cu tine.
Pe de o parte, ți-aș putea spune povestea pompoasă.
Că ești avangarda unei revoluții.
Că ai fost aleasă pentru un experiment care va schimba lumea,
dar nu ar fi ceva foarte personal, nu-i așa?
- Atunci care e perspectiva ta? - Cea mai bună dintre toate, Leah.
Adevărul. Obiectiv și fără excepție.
Ultimele 50 și ceva de zile v-au transformat pe tine și cohorta ta
în oameni mai sănătoși, mai puternici,
realizați pe deplin.
Acum toate sunteți mai puternice. Și tu, mai presus de toate.
Nora. Ea e mai puternică?
La naiba, da. Cu ani-lumină.
Știi ce-mi place? Avem deja o prescurtare.
Nu trebuie să-ți spun că e bine, pentru că deja știi.
Pentru că știi asta de mult timp.
Martha?
Explică-mi cum a ajutat-o pe Martha.
Vino! Aruncă o privire!
Treci aici!
O să dureze ceva până vei înțelege, Leah,
dar îți vei da seama curând ce a făcut această experiență pentru tine
- ...și restul va fi recunoștință. - Du-te dracului!
Ai auzit? Convingerea din vocea ta?
Spune-mi că erai la fel de hotărâtă acum șase săptămâni.
Uită-te la poza asta!
Ești tu, nici măcar o fată.
O epavă jelind un bărbat de nimic.
Erai atât de slabă, încât abia funcționai.
Nici măcar prima fază nu te-a trezit.
Erai încă prostită de dragoste când ai ajuns în această clădire.
Eram?
Uită-te la tine acum! Ai pretenții, fentezi sistemul, îți cunoști mintea.
Ești mai mult decât obraznică și te pricepi atât de bine,
încât aproape m-ai înfrânt.
De unde știi că nu am făcut-o?
Ce tărie de caracter!
Sunt atât de încântată să lucrăm împreună!
Vom fi eu și tu, Leah, de acum încolo. Vino!
Fă-o! Fă-mă și mai mândră!
Chiar aici.
Nu am nevoie de asta.
Daunele deja s-au produs.
E pentru tine.
Evident, e pentru tine. E telefonul tău.
Poate aștepta.
Cred că ar trebui să te las să vorbești.
Serios, oamenii nu mai lasă mesaje vocale.
E mai bine să răspunzi.
Lucruri mărețe de acum încolo, exact cum ai spus.
Deci mă duc să mă odihnesc.
Îmi place costumul.
Da.
Nu sunt un copil!
Știu că nu ești. Dar, dacă alții vor să creadă, te folosești de asta.
Răspunde-mi la întrebare! E singura pe care o am.
AMINTIRI RĂZLEȚE DE DUPĂ AMERIZARE
PERICOL RISC DE COMPROMITERE
PERSONALUL ZORII EVEI TREBUIE S-O URMĂREASCĂ
Nu sunt copleșită! Nu!
Nu! Nu!
La 00:01 AI 45 DE SECUNDE ALEGE CU ÎNȚELEPCIUNE
RECENTE IAN
DEPARTAMENTUL DE JUSTIȚIE BIROUL FEDERAL DE INVESTIGAȚII
Am sunat la linia de ponturi mai devreme. Mi-au cerut să vin.
Fatin!
Nu am idee ce se întâmplă, dar simt că tu știi.
Știi și cine sunt ei?
Kirin și Henry. Dacă ar fi să ghicesc.
- De unde naiba ne știi numele? - Nu contează.
Ați auzit?
Îmi place.
Orice ar spune, să nu o credeți!
Bun venit la revoluție!
Acum prezentul sumbru devine viitorul luminos.
Priviți-vă partenerii remarcabili!
Sunteți promisiunea unei lumi noi
și acum începem.
Ce naiba e asta? Unde e?
Trebuie s-o găsim. Acum, chiar acum.
Unde se duce ea mergem și noi.
Bine. Ce facem acum?
Chiar mergem după ea?
Pare destul de dusă.
Ar trebui.
Putem avea încredere în ea.
Unde dracului e?
Devon, vino!
Ai primit ce-ți trebuia?
Să mă rănești în felul ăsta?
Ai simțit ce trebuia să te simți?
Poți să recunoști.
Mamă, îmi pare rău.
Știu.
- Mamă, îmi pare foarte rău. - E în regulă.
Te iertăm.
Nu uităm, dar iertăm.
Urcă în avion, dragule!
Bine. Știi ce se întâmplă acum.
Nu, nu știu.
M-ai lucrat, Dean.
Nici măcar nu știu cum, dar ai făcut-o.
Faptul că ai reușit îmi dovedește cât de valoros ești.
Ceea ce face lucrurile și mai grele.
Pleci cu mașina asta și ești concediat.
Relaxează-te, nu te va arunca de pe vreun dig.
Te duce la apartamentul tău, unde te așteaptă fata ta.
Am tras câteva sfori ca să poată fi din nou în viața ta.
Totul este condiționat, desigur.
Dacă ai cumva mustrări de conștiință care nu te lasă să dormi
și-ți dau ghes să tulburi apele sau să ciripești,
ia un somnifer și stai dracu' departe de treburile mele,
pentru că toate darurile mele vin cu chitanță, Dean.
Totul poate fi luat înapoi.
Ce se va întâmpla cu ei?
Din nou această curiozitate.
Trebuie să înveți să-ți pese mai puțin de nivelurile acestei operațiuni
care nu te privesc.
Haide, Gretchen! Fuge cu noi.
A luat un pumn în față.
Îi putem spune, chiar și foarte puțin.
Spectacolul continuă, Alex.
Vom controla lucrurile de la distanță, dar spectacolul continuă.
Doamne, ce bine e să spui asta!
Deci asta înseamnă că faza a treia se întâmplă.
Doar că ia o formă diferită.
A apărut un grup de control nou fără ca eu să ridic un deget.
O să dai greș creativ, cred.
Dar cum?
Am luat totul. Microfoanele, supravegherea.
Doamne, cunoaște-mă mai bine, neghiobule!
Chiar crezi că aș fi fugit dacă nu aveam oameni în interior?
Nu!
Subtitrarea: Veronica Vasilescu
Redactor Anca Tach