‫ארבעים, ארבעים ואחד, ארבעים ושניים.‬
‫ארבעים ושניים ימים על הסלע המטופש הזה.‬
‫- ממש השתלטת על היומן הזה. - כן.‬
‫מאיזושהי סיבה מזוכיסטית לחלוטין‬
‫אני אוהבת לחשוב על מה שהייתי עושה בכל רגע בחיי‬
‫- אילו כל זה לא היה קורה. - מה היית עושה ברגע זה?‬
‫כנראה הייתי בספא, מסירה שיער ערווה בלייזר.‬
‫זה היה הטקס שלי לפני הנסיעות למיורקה. המשפחה שלי תמיד נוסעת השבוע.‬
‫איזה שבוע זה בכלל?‬
‫הזמן לא עובר פה. אין לי מושג.‬
‫התאריך של היום הוא 18 ביולי.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה קרה?‬
‫היום יום ההולדת שלי,‬
‫את יודעת, יום הולדת 18 המהולל.‬
‫לא.‬
‫לא, פאטין, אל תספרי לאחרות. בבקשה!‬
‫טוב, תשמעי מה יש לי להגיד.‬
‫אני יכולה וזה מה שאעשה.‬
‫פאטין, אני לא חוגגת ימי הולדת.‬
‫הם מטופשים‬
‫ומלאי חשיבות עצמית ו...‬
‫"כל הכבוד לי,‬
‫"התגלשתי מפות, בואו נערוך לי מצעד חברים."‬
‫את שוכחת מזה עכשיו!‬
‫נחשו מה, כלבות?‬
‫קררו את האלכוהול ותתחילו להתחרמן,‬
‫זה יום ההולדת המזוין של דורותי.‬
‫אבודות בטבע‬
‫עוד כמה זמן אצטרך לעשות את זה?‬
‫זה די תלוי בך.‬
‫אבל הייתי איתו שעות שם למטה‬
‫ואני לא מצליחה להבין אם הוא...‬
‫חמים, קריר, מתון או שום כלום.‬
‫סיפרתי לך כל מה שיכולתי.‬
‫משהו קרה ביום ה-15 ואף אחד מהם לא מוכן לספר מה.‬
‫מאיפה ההיסוס הפתאומי הזה?‬
‫את חוששת שלא נעמוד בחלקנו בעסקה?‬
‫כן, בין היתר.‬
‫גם העמדת הפנים הזו...‬
‫- לא כולנו טובים בזה כמוך. - את לא משתכנעת, נכון?‬
‫אני חושב שהיא משחקת לא רע בכלל.‬
‫אני לא יכול להכחיש שלרגעים האמנתי להתקף החרדה שהיא מביימת.‬
‫לא שעתך היפה ביותר,‬
‫אך אם היא תצליח לגלות מה פילג את הבנים,‬
‫נוכל להכריז על תיקו.‬
‫עדיין יש בך עוינות רבה מאוד כלפיה.‬
‫לא נעים לגלות ששיטו בך כך.‬
‫נעים יותר להיות בצד השני של המניפולציה, נכון?‬
‫את יודעת מה את צריכה, לדעתי? מחווה קטנה של רצון טוב מצידנו.‬
‫תמלילים,‬
‫מתוך מספר שיחות של ג'ף אלייך,‬
‫עם אחד המורים שלך ואף עם הרשויות,‬
‫בהן הוא מתעניין ברווחתך.‬
‫הם אמיתיים?‬
‫הוא באמת חיפש אותך, ליאה.‬
‫למען האמת, בעקשנות כה רבה,‬
‫עד שהסיפור נהפך לבעיה עבורנו.‬
‫אתם לא תפגעו בו.‬
‫נעזור לך אם תעזרי לנו.‬
‫אם תסייעי לנו בזה, נאפשר לך להתקשר אליו.‬
‫מה קרה? את בסדר?‬
‫- חשבתי ששמעתי קולות. - מישהו עקב אחרייך?‬
‫אני לא חושבת שזה או שאר הדברים שאנחנו עושים יעבדו.‬
‫- זה נשמע כמו נאום פרידה. - אל תתבדח, זה לא קורה מספיק מהר,‬
‫הזמן אוזל ואני מרגישה שעומדים לתפוס אותנו בכל רגע.‬
‫רוצה לעצור לרגע?‬
‫- אין זמן, אנחנו חייבים לפעול. - ליאה.‬
‫שתי.‬
‫זה לא הטעם האהוב עליי.‬
‫ידעת שזה הטעם היחיד שמגיע בבקבוק ירוק?‬
‫המשפחה שלי, היינו אוספים‬
‫בקבוקים למחזור תמורת כסף.‬
‫הבקבוקים הירוקים לא היו שווים הרבה, אז אימי נתנה לי לשמור אותם.‬
‫הייתי מעמיד אותם לאורך הקיר המערבי בחדר שלי‬
‫וכשהשמש הייתה שוקעת והאור היה פוגע בהם...‬
‫הם נראו כמו אבני חן.‬
‫אנחנו צריכים לחזור הביתה.‬
‫כן.‬
‫אני יודע.‬
‫אז המהלך הזה שצריך לעשות...‬
‫ממה מתחילים?‬
‫עם עוד אנשים כמונו.‬
‫נמצא את האחרים ונביא אותם לכאן.‬
‫אני מכירה את הבנות, אני יודעת ממי להתחיל, אבל...‬
‫אני צריכה להכיר את אנשיך,‬
‫לדעת מהן נקודות החוזק והחולשות שלהם,‬
‫לדעת במי ניתן לבטוח.‬
‫הייתה פעם אחת... יום אחד, בעצם...‬
‫שבו למדנו הרבה זה על זה.‬
‫באותו יום החלטנו...‬
‫להקיף את החתול המזוין מכל הכיוונים,‬
‫חמושים בחניתות הכי חדות שנוכל להכין‬
‫ופשוט לדקור אותו למוות. לדקור ולדקור!‬
‫- יגואר מת. - זו התוכנית שאתה רוצה שנבצע?‬
‫אני אפילו לא מבין על מה אני מסתכל.‬
‫זה נראה כמו תא אנושי, כמו הציורים שציירנו בשיעורי ביולוגיה.‬
‫- זה ריבוזום? - ברור שזה היגואר!‬
‫- בו, לא ברור שזה היגואר? - לא הייתי אומר שזה "ברור".‬
‫אחי, אתה לא יכול פשוט לדקור אותו.‬
‫אנחנו לא בשכונה.‬
‫"השכונה"? כלב, אתה לא מכיר אותי.‬
‫אולי אני גר בקהילה פרברית שמחלקים בה ממתקים שווים בליל כל הקדושים.‬
‫הוא לא.‬
‫טוב, אם הרעיון שלי גרוע,‬
‫בוא נראה אותך ממציא רעיון טוב יותר,‬
‫או שזה יגרום למוח שלך להתחמם יתר על המידה, אידיוט מזוין?‬
‫איך לעזאזל קראת לי?‬
‫- בדיוק כמו ששמעת, אפס מגודל! - חברים, תירגעו.‬
‫שניכם אומרים דברים נכונים.‬
‫קירין צודק, תקיפה ישירה כנראה תהיה משימת התאבדות,‬
‫אבל סקוטי, עלית על משהו עם החניתות.‬
‫זה ההימור הכי טוב שלנו מבחינת נשק.‬
‫סיכות, מה דעתך?‬
‫מה שלא נעשה, זה חייב להיות ממרחק.‬
‫הרי אין לנו כלי נשק ארוכי טווח.‬
‫- נצטרך להשתמש במלכודת. - טוב,‬
‫אני לא יודע אם הדבר שאני מדמיין הוא אפשרות לגיטימית‬
‫או שטות מסרטי אינדיאנה ג'ונס,‬
‫אבל מה דעתכם שנחפור בור ונסווה אותו בסכך כך שהיגואר...‬
‫- ייפול לתוכו? - אכן כן!‬
‫וינחת על חניתות חדות!‬
‫- כן, למה לא? - המונח המדויק הוא "מלכודת שחת",‬
‫אבל כן, תיאורטית, זה יכול להצליח.‬
‫נחמד מאוד. עכשיו אנחנו רק צריכים בור מספיק גדול.‬
‫אפשר לחפור אחד כזה?‬
‫- מה אם נפנה את הבונקר? - כן, גדול!‬
‫- נמלא את הבונקר בחניתות. - שאלה,‬
‫חתולים הם מבריקים, נכון?‬
‫היא לא סתם תטופף לבור ותיפול לתוכו.‬
‫אולי נשים שם בשר מיובש, בתור פיתיון?‬
‫כן, בו! זה רעיון מעולה!‬
‫האם הבשר המיובש יספיק?‬
‫נוכל לזרוק פנימה גם לוף‬
‫ולהכין מעין סופלה בשרים דוחה.‬
‫לעזאזל, הצלחנו? בנינו תוכנית פעולה?‬
‫נראה לי שהצלחנו לבנות תוכנית פעולה!‬
‫חברים, שימו ידיים.‬
‫אני יודע, זה נדוש, אבל תעשו לי טובה, בבקשה.‬
‫להרוג את היגואר המזוין, אני סופר.‬
‫- אחת, שתיים... - להרוג את היגואר המזוין!‬
‫בסדר...‬
‫אנחנו צריכים להכין חניתות, לרוקן את הבונקר ולכרות עצים עבור החניתות.‬
‫אני אכרות עצים.‬
‫מי היה מאמין ש"סקונד סיטי אימפרוב" יהיה שימושי באי בודד?‬
‫בית ספר גדול ומפורסם לאלתור‬
‫בו מלמדים אותך לשתף פעולה ולומר "כן וגם".‬
‫טוב, לא. תשכח מזה, טירון.‬
‫חרא, אחי.‬
‫- מה לעזאזל? - חרא, אחי, יש עליך נמלת אש.‬
‫- אלוהים! - לעזאזל, יש אחת גם עליך.‬
‫אוי, לא!‬
‫ספילז.‬
‫אני יכול לחבור אליך? לאחת המשימות?‬
‫לעזאזל, אני אשמח,‬
‫אבל אני חייב ללכת עם קירין לאסוף כמה חומרי גלם.‬
‫אתה...‬
‫תוכל לעשות לי טובה וללכת לרוקן את הבונקר עם ראף?‬
‫כן, כמובן.‬
‫צוות סנט ג'יי!‬
‫אקח את התרופות שלי ונתחפף.‬
‫היי, אתה יודע שהייתי הולך איתך.‬
‫פשוט, זה לא יעבוד‬
‫אם אני וחולה הזיבה לא נשדר על אותו גל.‬
‫- אני מבין, זה בסדר. - טוב.‬
‫הוא איש בן 50 שלכוד בגוף של נער.‬
‫היא בת 18 היום, בנות,‬
‫מה שאומר שהיא יכולה להצביע באופן חוקי, היא יכולה לקנות פורנו‬
‫ובאופן רשמי, ג'פרי גלאניס כבר לא יתעניין בה מינית.‬
‫- אלוהים, למה? - זה קצת מעציב אותי,‬
‫כי אני בטוחה שדוט הייתה מעדיפה לבלות את יום הולדתה‬
‫במתחם לייזר טאג או במסעדה יפנית.‬
‫או פשוט בכל מקום אחר.‬
‫במקום זאת, היא מבלה איתנו‬
‫ועם בקבוק היין הזה מ... איידהו. לעזאזל, ברברה, תגדלי קצת כבוד עצמי.‬
‫צריך לחגוג בגדול.‬
‫אמרתי שאנחנו צריכות לחגוג בגדול.‬
‫אני מדברת על מסיבה אמיתית. לא סבב מחיאות כפיים עלוב.‬
‫אני מדברת על מסיבה יוקרתית ומשוגעת בכל קנה מידה אפשרי.‬
‫אם יצא כמו שאני רוצה, לא נצטרך את השמפניה.‬
‫כן נצטרך.‬
‫- כי נשתכר כל כך מרוב כיף... - ושמפניה.‬
‫שזה ירגיש כמו בבית, טוב?‬
‫לא רק עבור בת השמחה אלא עבור כולנו. נתחיל לזוז! סליחה.‬
‫- אני עמדתי כאן, אבל... - זה מרגש!‬
‫- את מתרגשת? - כן,‬
‫אני מקבלת ממך אנרגיות של אבא גרוש‬
‫שלוקח אותנו לפארק שעשועים כי החמצת חמש שנים מהחיים שלנו.‬
‫אני לא החמצתי כלום.‬
‫חשבתי שנעשה לה מסיבת הפתעה בחוף...‬
‫- דוט בכלל אוהבת הפתעות? - היא שונאת הפתעות, נקודה.‬
‫בואו נישאר עם ההפתעה, טוב? זה היום של דוטי.‬
‫ואנחנו צריכות לתת לה בדיוק את מה שהיא תלמד לאהוב. טוב.‬
‫הכול מתחבר לי בראש עכשיו.‬
‫אור ירח, מדורה, אולי קצת סגנון הוואי?‬
‫ניכוס תרבותי, זה אפילו לא מעצבן אותי.‬
‫- מה התאריך? - 18 ביולי.‬
‫למען האל! יום הולדת 18 ב-18! יום הולדת זהב! טוב.‬
‫קודם כול, צריך להעסיק אותה עד אז. פאטין, ליאה, תסיחו את דעתה.‬
‫- איך בכלל... - תפקידכן להבין איך.‬
‫רייצ'ל, מרתה, מתוקות! על הרגליים, נתחיל להתכונן כאן‬
‫ואז נארגן הכול על החוף.‬
‫מה עשית?‬
‫אני חושבת ששחררתי חיית מסיבות על קוקאין.‬
‫אני יודעת שזה לא הנושא, אבל אם יש פיניאטה, כדאי להשתמש בה, נכון?‬
‫אורך טוב, טווח מתאים. מה דעתך?‬
‫זה בסדר.‬
‫אחי, אני מרגיש כאילו חזרתי למלצר בבנדרה.‬
‫זו מסעדה.‬
‫בשיקגו.‬
‫אתה יכול להמשיך לנסות, אחי, אבל אני רואה בדיוק מי אתה.‬
‫קלטת אותי, מעולם לא מלצרתי, רק פיניתי שולחנות.‬
‫אתה חד הבחנה בטירוף, איך ידעת...‬
‫אני לא מדבר על זה, אחי.‬
‫אני מדבר על התוכנית שלך פה.‬
‫איך שאתה מתחמן את הקבוצה.‬
‫מנסה להיות מדריך הקייטנה האהוב על כולם.‬
‫זה.‬
‫לא, קירין, אתה צודק.‬
‫אני גאון מרושע וזו המזימה השטנית שלי,‬
‫להיות נחמד לאנשים.‬
‫טוב, אולי אני רוצה שאנשים יחבבו אותי.‬
‫אולי זה לא "אולי". טוב, אני בהחלט רוצה שאנשים יחבבו אותי,‬
‫אבל זה לא משהו שאני גאה בו.‬
‫אבל...‬
‫תראה אותי. אני כאן, מתבדח, מרקד סביבך‬
‫ואתה אומר ועושה כל מה שמתחשק לך, בלי לשים זין על אף אחד.‬
‫אני לא כזה‬
‫ואלו לא שטויות שאני אומר בניסיון לגרום לך לחבב אותי,‬
‫זאת האמת.‬
‫שיהיה, אחי.‬
‫מספיק.‬
‫מה הבעיה?‬
‫התרופות שלך לא עובדות?‬
‫תרים את העצים.‬
‫- מה קורה שם למטה? עדיין מטפטף? - תפסיק לחשוב על הזין שלי‬
‫ותרים את העצים כמו שאמרתי לך.‬
‫גם אני רואה בדיוק מי אתה‬
‫וההתנהגות הקשוחה הזו לא עובדת עליי, אחי!‬
‫עכשיו,‬
‫אחרי שיישרנו את ההדורים בינינו, אני יכול להגיד‬
‫שחוץ מהקטע של הזיבה,‬
‫הלוואי שיכולתי פשוט...‬
‫הלוואי שיכולתי פשוט לזיין בחורות אקראיות כמוך,‬
‫אבל אצלי, ברגע שאני נעול על מישהי,‬
‫היא היחידה שאני רואה ואני משקיע בה את כל כולי.‬
‫אתה בחור מהסוג הזה?‬
‫אני הכי הבחור הזה.‬
‫הייתי מחויב כל כך בפעם האחרונה‬
‫שכשהחברה שלי נפרדה ממני,‬
‫לא הצלחתי להיפרד מהחתולה.‬
‫החתלתולה שלה הייתה עד כדי כך טובה?‬
‫כן, היא הייתה נהדרת אבל התכוונתי שבאמת לקחתי את החתולה שלה.‬
‫ההורים שלה טענו שזו חטיפה,‬
‫אני קראתי לזה "השאלה".‬
‫אתה יצור.‬
‫למען האמת, זו הסיבה שאני כאן.‬
‫כדי להיכנס לפרופורציות ולהפסיק להיות תלותי כל כך.‬
‫תקשיב, אחי, אתה חייב להתחיל לשחק את המשחק.‬
‫כמו שאומרים,‬
‫"תמיד תביא חול לחוף הים".‬
‫נכון.‬
‫להביא חול ל... לא, זו עצה טובה.‬
‫מגניב, נכון?‬
‫למדתי את זה בחוג קרקס כשהייתי ילד.‬
‫- אולי תנסה להתמקד במשימה? - כן.‬
‫הזוי שאנחנו לא מכירים טוב יותר.‬
‫למשל, למה אתה לא חבר במועדון הלטיניים?‬
‫אני לא ממוצא לטיני, אבל הם מרשים לי לשבת שם וללמוד.‬
‫דרך אגב, מה אתה מעדיף שאקרא לך?‬
‫היספני? לטיני?‬
‫מקסיקני זה בסדר.‬
‫אתה מרשה לי לקרוא לך ככה? אתה נותן לי אישור?‬
‫מקסיקני זו לא מילת גנאי, ג'וש.‬
‫אני יודע, נכון?‬
‫אני תמיד אומר למשפחה שלי לא לחבוש סומבררו בחמישה במאי.‬
‫הם לא מבינים שהניכוס התרבותי שלהם‬
‫מטייח את רוח ההתנגדות האנטי-קולוניאלית.‬
‫- באמת למדת הרבה במועדון הזה. - נכון,‬
‫ומשום כך אני חוגג רק את יום המתים,‬
‫ליל כל הקדושים המקסיקני הישן והטוב.‬
‫"ליל כל הקדושים המקסיקני"?‬
‫- הוא לא באמת קרא לזה כך. - אכן כן.‬
‫הוא לקח מסורת עתיקת יומין וניכס אותה לתרבות הלבנה.‬
‫הוא קלט המון דברים נכון,‬
‫אפילו התחלתי לחבב אותו.‬
‫גם אני.‬
‫אני עדיין מחבב אותו.‬
‫אז למה לא עצרת אותו והסברת לו במה הוא טועה?‬
‫זו הבעיה שלו, לא שלי.‬
‫אני יודעת, אני לא מנסה לומר שזו אחריותך.‬
‫אני לא יודע.‬
‫למדתי שאם נותנים לאנשים לדבר,‬
‫הם נוטים לחשוף לא מעט על עצמם.‬
‫זה היתרון היחיד בזה שאני שקט.‬
‫אני מלשין על עצמי פחות.‬
‫אולי יש משהו בפתגם,‬
‫"כל המוסיף גורע".‬
‫הביטו...‬
‫אקסקליבר.‬
‫הוא תמיד מגזים, אחי.‬
‫הלו, איוון!‬
‫תקשיב, אני אוהב את זה‬
‫שאתה נכנס לאווירת ה"ואקאנדה לנצח", אבל...‬
‫ואקאנדה? לא, אני לא חובב מארוול, סקיפי.‬
‫אני לא ברברי.‬
‫זה קמלוט!‬
‫אתה מבין? זה קשור למלך ארתור.‬
‫על זה בדיוק אני מנסה לדבר איתך,‬
‫אתה באמת חייב להיות דרמטי כל כך כל הזמן?‬
‫אני לא יודע, אתה חייב להיות כזה נמוך? כזה פצפון?‬
‫כזה קטן ורופס?‬
‫זה היה מוצלח.‬
‫אני רק אומר שאנחנו צריכים להתמקד כדי שהדברים ייעשו כאן כמו שצריך,‬
‫אז אולי תפסיק עם הריקודים ותהיה גבר.‬
‫אני לא מאמין שהשטויות האלה עקבו אחריי עד לכאן.‬
‫ברור לך שאנחנו חולקים אויב משותף, נכון?‬
‫אבל בגלל "אוכפי מגדר" כמוך,‬
‫שלא אוהבים את חולצות הבטן שלי או את "המפרקים השבורים" שלי...‬
‫זה בכלל לא מה שאמרתי, אחי.‬
‫אין לי זמן להסביר לך מה זה "בין השורות", אבל זה ממש מה שאמרת.‬
‫לפרוטוקול, אני לא מצדד באף אחד מכם,‬
‫אבל לטובת המלכודת, איוון,‬
‫החנית שלך צריכה להיות קצת יותר פונקציונלית.‬
‫בדיוק! תודה שאתה מצדד בי.‬
‫תדע לך שהחנית שלי פונקציונלית מאוד,‬
‫אבל מעבר לזה... זו אמירה.‬
‫אלוהים ישמור. ליגואר לא אכפת מהאמירה שלך,‬
‫הוא מנסה להרוג אותנו ואנחנו צריכים להיות גברים אמיתיים ולהרוג אותו קודם.‬
‫תגיד, סקוטי, מה הופך אותך לגבר אמיתי?‬
‫הרבה דברים. אני אוהב להשתין בעמידה,‬
‫אני אוהב ארוחות בוקר גדולות‬
‫ואני עושה כל שביכולתי כדי לעבוד קשה ולחסוך כסף כדי לפרנס את המשפחה שלי.‬
‫אני לא יודע להגיד אם זה חמוד או סתם קלישאה משירי ראפ.‬
‫אתה יודע מה? לך תזדיין, חתיכת נקבה!‬
‫תהיו ערניים, בחורים.‬
‫כן.‬
‫אנחנו באים עם מתנות באמתחתנו.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫פיתיון.‬
‫- פיתיון אמיתי. - זה מסריח.‬
‫זה מה שהופך אותו ליעיל,‬
‫יעיל אפילו יותר מהבשר המיובש.‬
‫כל הכבוד.‬
‫אני מצדיע לכם.‬
‫מה אתם עשיתם עד עכשיו, זונות? הכנתם שרביטים?‬
‫טוב, מספיק עם העליהום.‬
‫- זה לא שרביט. - וואו, ממש נתתם עבודה.‬
‫כשנסיים לחדד את הערמה הזאת ניקח את הכול לבונקר.‬
‫זה באמת יצליח.‬
‫לעזאזל!‬
‫היי! הינה היא!‬
‫- מתרגשת? - דורותי!‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני מביאה את בול העץ הזה למחנה,‬
‫חשבתי שנוכל להשתמש בו כקורת תמך או כספסל...‬
‫מצטערת, חברה, אסור לך להתקרב למחנה.‬
‫"חברה"? על מה את מדברת?‬
‫האחרות נמצאות שם, הן עושות טאי צ'י...‬
‫קפוארה.‬
‫אחת מאומנויות הלחימה העדינות האלה.‬
‫אבל... כן, בכל מקרה, זה מקודש מאוד ואנחנו לא יכולות להפריע.‬
‫- היא בסדר? - כן,‬
‫זו ליאה.‬
‫בכל אופן, את יכולה להניח בינתיים את העץ‬
‫ולעזור לנו לתפוס ציפורים?‬
‫- מרתה לא מרגישה מספיק טוב כדי לצוד. - מה קרה? היא בסדר?‬
‫אני לא רוצה להפר את החיסיון הרפואי, אבל מאייתים את זה ש-ל-ש...‬
‫היא בסדר, פשוט כואבת לה הבטן.‬
‫זה...‬
‫אז את באה איתנו? נכון?‬
‫אומנם את מכוונת גרוע, אבל עדיף שאת תישאי נשק ולא המטורפת הזאת.‬
‫כן.‬
‫בואו פשוט נגמור עם זה.‬
‫זה לא מפסיק לצאת.‬
‫עבודה טובה, נכון?‬
‫הנחנו שהסגנון של דוט קלאסי, אז שמרנו על זה נקי ופשוט.‬
‫ותקעתי בפנים כמה תלתנים בעלי ארבעה עלים, שמביאים מזל.‬
‫זאת אומרת, אלה לא באמת תלתנים בעלי ארבעה עלים,‬
‫- פיצלתי את אחד העלים כדי שייראה כך. - מה דעתך?‬
‫בנות, אין לי זמן להיות נחמדה, אז אהיה ישירה. התשובה היא לא.‬
‫ממש לא. אמרתי לכן שתכינו כתר‬
‫וזה נראה כמו זר עצוב,‬
‫ולו ראיתי אותו תלוי על דלת, הייתי חושבת שהדייר בבית ויתר.‬
‫שלבי...‬
‫- מצטערת. - זה בסדר, מרתה,‬
‫אני פשוט קצת מאוכזבת. לא ממך, אלא מהביצוע. טוב?‬
‫ומטוני.‬
‫טוב.‬
‫הינה זה בא, תיכנסי בי.‬
‫את מכירה את הטעם שלי, יהרוג אותך להוסיף קצת צבע?‬
‫פריחה, פירות יער, משהו שיגרום לזה לבלוט?‬
‫כן, אני מבינה.‬
‫הבנתי. אנחנו נעשה עוד ניסיון.‬
‫תודה. אני יודעת שאני קשוחה, פשוט...‬
‫אני רוצה שיהיה מדהים, בסדר?‬
‫לא, בי, הבנתי אותך. לא נאכזב אותך.‬
‫יכול להיות ששיבטו אותך?‬
‫ברצינות, את אותו בן אדם?‬
‫כי הטוני שאני מכירה הייתה בועטת בה על ההתנהגות הזאת.‬
‫תשתקי, אצלה זה חמוד.‬
‫אפילו סקסי, למען האמת.‬
‫טוב, תפסיקי.‬
‫זה מגעיל.‬
‫ברצינות,‬
‫אני שמחה שמצאת מישהי שגורמת לך להיות מאושרת‬
‫ו...‬
‫מעולם לא ראיתי אותך רגועה כל כך.‬
‫כן, זה נהדר,‬
‫אבל גם מוזר, כאילו...‬
‫אני לא יודעת, כאילו אני באמת מאמינה בה.‬
‫זאת אומרת, אין סודות או הסתרות.‬
‫לא יודעת, זה גורם לי להרגיש בטוחה,‬
‫וזה חדש לי.‬
‫התפאורה למסיבת החוף נראית טוב.‬
‫הקמתי את הלפידים, סידרתי את משחק הלימבו‬
‫וכנראה לא כדאי לייצר ציפיות,‬
‫אבל עוגת ארמון החול שלי היא יצירת אומנות בת זונה.‬
‫הינה, תסתכלי, שרטטתי אותה. שלוש קומות, קונכיות בכל פינה‬
‫וזיקוקים מלמעלה.‬
‫אני בטוחה שהיא מהממת ואני מצפה לראות אותה.‬
‫האחרות צריכות ללמוד ממך,‬
‫כי את היחידה שמקלה עליי היום.‬
‫כן, אני שמחה לסייע.‬
‫את יודעת, יש סיכוי שנצליח.‬
‫זה באמת יכול להיות קסום...‬
‫חברות, שמפניה, מזג אוויר מושלם, נוף יפה...‬
‫תרגיעי את הפנטזיה המזוינת שלך.‬
‫אל תתארי את האי הזה בצורה פיוטית כל כך,‬
‫כאן זה לא גן עדן.‬
‫אני ממש מצטערת, רייצ'ל,‬
‫לא התכוונתי לומר שהאי הזה הוא...‬
‫או שאני לא רוצה לעוף מכאן, כי...‬
‫זה היה ממש לא מתחשב מצידי.‬
‫- זה בסדר. - זה לא,‬
‫לא הייתי צריכה לתת לך מטלות, זה יותר מדי עבורך? מה שלומך?‬
‫זה בסדר, אני בסדר. הכול טוב.‬
‫אני קצת רגישה היום, אבל אני בסדר.‬
‫באמת.‬
‫באמת, את חייבת לבוא לראות את עוגת שלוש הקומות שלי,‬
‫זו יצירת מופת מזוינת.‬
‫אני בטוחה שהיא נהדרת.‬
‫כן.‬
‫תן כיף.‬
‫בשבילי זה כיף נמוך, אבל הידד, זה הארגז האחרון.‬
‫דרך אגב, אני מצטער שלא ירדתי איתך.‬
‫הקלאוסטרופוביה היא כנראה הפוביה הכי גרועה שלי.‬
‫יש גם פוביה מזרים,‬
‫אני ממש שמח שאין לי את זה.‬
‫אני נורא מצטער.‬
‫איך הוא היה מדרג את זה, לדעתך?‬
‫- שבע. - כן.‬
‫דרגה שבע...‬
‫של "מסמכים מושלכים".‬
‫- זה לא רע. - כן, תודה.‬
‫אתה חושב שסת' ייתן לי לעבור התמחות בספילז?‬
‫אחי, אני מוכן לעשות הכול כדי להשיג את החלטורה הזאת,‬
‫למעט לעבור לשיקגו.‬
‫הסינוסים שלי לא יחזיקו מעמד באקלים הזה, אני...‬
‫מצטער.‬
‫אני לא מתכוון לדבר כל כך הרבה, אני יודע שזה מעייף.‬
‫כן, אולי.‬
‫בלי להעליב.‬
‫למען האמת, לא דיברתי הרבה עד גיל שבע.‬
‫הייתה לי לקות בדיבור שהתביישתי בה.‬
‫מאז שהיא נעלמה, אני מניח שאני מנסה לפצות על הזמן האבוד.‬
‫פעם אחת, בארוחת ערב, אבי ניגש לאימי ואמר לה,‬
‫"אני מתחיל להתחרט שהוצאתי כל כך הרבה כסף על ד"ר ברימר".‬
‫הוא קלינאי תקשורת.‬
‫אחי, זה קשה.‬
‫הם קשוחים, זה הקטע שלהם.‬
‫זה הצליח עם אחי ואחותי, שהם על אנושיים בעיקרון.‬
‫הם פופולריים בטירוף, שיחקו כדורעף באוניברסיטת דרום קליפורניה‬
‫והיום שניהם מדגמנים עבור חברת אורתודונטיה בת קיימא.‬
‫בינתיים...‬
‫אני כאן עם...‬
‫לא המון חברים ונטייה לפריחות מלחץ.‬
‫למעשה, זו הסיבה שהם שלחו אותי לנופש הזה.‬
‫כדי שאהיה פחות...‬
‫פחות כזה.‬
‫ש"אלמד אומץ מהו", לדבריה של אימי.‬
‫אולי זה עובד.‬
‫אתה חושב?‬
‫אתה שורד.‬
‫מכיר חברים.‬
‫סן דייגו.‬
‫קדימה, בחורים, בואו נבנה מלכודת.‬
‫- בואו נתחיל. - טוב, בואו ניגש לעבודה.‬
‫אתה יכול להביא לי חבל?‬
‫- עוד שניים? - קח.‬
‫שניים כאן למטה.‬
‫אני צריך שניים.‬
‫אתה צריך עוד שניים?‬
‫אנחנו יכולים לשים שוב ידיים ולצעוק?‬
‫- מה? אהבתי את זה. - לא.‬
‫כעת אנחנו צריכים להיות חשאיים כמו היגואר שאנו מנסים לצוד.‬
‫הפתעה!‬
‫כן!‬
‫אני שונאת אתכן.‬
‫את כולכן.‬
‫גם אנחנו אוהבות אותך, דורותי.‬
‫טוב, ציפיתי לזה, כי פרצוף הפוקר שלך ממש גרוע.‬
‫יפה, אז אני לא אדם חלקלק. ממשיכים הלאה!‬
‫לחיי המלכה העובדת הקשוחה שלנו.‬
‫ו...‬
‫גמלאית‬
‫גמלאית!‬
‫אלוהים, זו את!‬
‫פאטין אומנם הדליפה, אבל אני יודעת שאת אחראית לזה.‬
‫בסדר, מספיק עם זה. בואו נתחיל את המסיבה!‬
‫תקשיבו...‬
‫אני אומרת את זה רק כי הרף ממש נמוך,‬
‫אבל...‬
‫זה יום ההולדת הטוב ביותר שהיה לי אי פעם.‬
‫יום ההולדת הכי טוב שלי היה לפני שנתיים,‬
‫כשטוני ואני התפלחנו לקזינו.‬
‫כן, מרטי רצתה לראות את הקוסמים החנונים ההם.‬
‫היא מדברת על פן וטלר והם אומני אשליות.‬
‫אני אומנית אשליות, הכנסתי אותנו מתחת לאף של הסדרן.‬
‫עד כמה שזה נשמע בלתי נשכח, יום ההולדת ה-16 שלי לוקח.‬
‫הנושא היה "גטסבי הגדול" ושכרנו מכונית ישנה‬
‫ואבא שלי הפתיע אותי עם סרטון יום הולדת‬
‫מלא אחר מאשר...‬
‫ג'ואל סקוט אוסטין.‬
‫אני...‬
‫זה...‬
‫מה? זה היה טוב, אהבתי את זה.‬
‫זה פשוט...‬
‫מזכיר לי...‬
‫שמעכשיו אני אחגוג רק יום הולדת אחד.‬
‫לא שניים.‬
‫אז שימי ההולדת שלכן ילכו לעזאזל.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫- לא, דוט. - מה?‬
‫כן, אולי כדאי שפשוט...‬
‫תתנהגי בהתאם לגילך לשם שינוי.‬
‫אני אדם מבוגר עכשיו, אז...‬
‫- אז אל תתנהגי בהתאם לגילך. - זאת המתנה האמיתית שלנו אלייך.‬
‫את פרשת לגמלאות, מותק,‬
‫בדיוק כמו ברברה.‬
‫תני לי לטפל בזה, בסדר?‬
‫זה לא יצליח.‬
‫למה אתה אומר את זה, אחי?‬
‫- הרעיון היה שלך. - כן, הן. אל תשתפן עכשיו.‬
‫אני לא אומר שנמות, אני רק חושב שנצטרך לשנות את התוכנית.‬
‫סטטיסטית, התוכניות הראשונות אף פעם לא מצליחות.‬
‫ראיתם פעם את הטיוטות המוקדמות של באגס באני ששרטט האומן המקורי?‬
‫כן.‬
‫כן, ראיתי.‬
‫באמת?‬
‫לא, דביל, זאת הייתה בדיחה, למה לי לראות את זה?‬
‫בכל אופן, הן מזעזעות.‬
‫באגס נראה כמו הזיה פסיכדלית.‬
‫הוא עדיין חי.‬
‫לעזאזל! הוא משיב מלחמה, הוא עומד לצאת! איוון, תן לי את זה!‬
‫כן!‬
‫שמיים בודדים!‬
‫וואו, אין לו טיפת חוש קצב.‬
‫הוא נראה כאילו הוא רוקד בקיטקוט, לא בטיקטוק.‬
‫היי, אני רק...‬
‫רק רציתי לומר, אתה יודע...‬
‫כל הכבוד ששמרת על קור רוח בבונקר.‬
‫בזמן שאתה ברחת.‬
‫כמה גברי מצידך.‬
‫הייתי חייב, אחד מאיתנו תמיד מת בתרחיש הזה,‬
‫לא אני.‬
‫אני יודע שזה הסגנון שלך,‬
‫אבל לא תצליח להשתמש בבדיחות כדי לשוב ולהתחבר אליי, טוב?‬
‫אני צריך התחשבנות.‬
‫אני בדרך לשם, בסדר?‬
‫טעיתי קודם, בכל החרא שאמרתי.‬
‫זה היה לא במקום.‬
‫אתה יודע, אני אפילו לא...‬
‫אני לא יודע מאיפה זה בא או למה אני מרגיש ככה, אבל...‬
‫אני מצטער.‬
‫הכול בסדר.‬
‫- טוב! היי! - בסדר? בסדר.‬
‫ואקאנדה לנצח, אחי!‬
‫אני גלדיאטור!‬
‫לא, אני לא נותן לו לגנוב את כל התהילה על זה.‬
‫- תראה לו מה זה. - קחו אותי צפונה!‬
‫להתעלות!‬
‫- עוד אחת! - קח, ילד גדול.‬
‫כן, הלוחם אוקונור! כן,‬
‫אולי נתת לו את המכה האחרונה, אבל מה שווה אביר ללא חרבו?‬
‫ללא יכולותיי המדהימות בהכנת נשק, מי יודע מה היה קורה?‬
‫האם הגיבורה האמיתית...‬
‫- בסדר, איפה היא? - החנית שלך שם.‬
‫היא הייתה די מגעילה.‬
‫אקסקליבר מתה למעננו.‬
‫היא עשתה את ההקרבה האולטימטיבית!‬
‫נעצנו אותה...‬
‫אנחנו צריכים לשאת אותך על הכתפיים ולשפוך עליך גייטורייד.‬
‫לא.‬
‫זרקנו אותה פנימה!‬
‫אתה בעצם זה שהגה את כל התוכנית.‬
‫בסגנון "כן וגם".‬
‫היי, הדבר הזה?‬
‫הכול בזכותך, אחי.‬
‫לא.‬
‫כל עוד אנחנו מפזרים תהילה,‬
‫תנו כבוד לבחור שהניע את הכול,‬
‫הוגה התוכנית, סת' "ספילז" נובאק!‬
‫כן!‬
‫נאום!‬
‫לא.‬
‫טוב, אולי יש לי כמה דברים לומר.‬
‫מה שלום כולם הערב?‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫היי, יש כאן מישהו בדייט?‬
‫יש זוגות חדשים בקהל, אולי נשואים טריים? לא? טוב.‬
‫והאם מישהו כאן מצא את עצמו נטוש על אי בודד מזוין?‬
‫- כן! - כולנו!‬
‫אני זוכר היטב את היום שבו פגשתי...‬
‫כל אחד מכם.‬
‫לאו דווקא יש משהו מיוחד בכל אחד מכם,‬
‫אבל מי יכול בכלל לשכוח התרסקות מטוס הרסנית?‬
‫לא, ברצינות, אתם...‬
‫כולכם הרשמתם אותי מאוד באותו יום.‬
‫אני זוכר את סקוטי ובו, שהיה ברור שהם ידידי נפש עד המוות.‬
‫אני בטוח שלא חשבתם על מוות כעל אפשרות אמיתית.‬
‫- לא. - לא, ממש לא.‬
‫אני זוכר את איוון עם המוקסינים האדירים שלו.‬
‫אני יודע שהם כבר לא במצב מושלם,‬
‫אבל יום אחד ארצה לשאול אותם ממך.‬
‫- נדבר על זה. - אכן.‬
‫ג'וש, שאחרי חצי שעה של היכרות‬
‫הספיק להציע לי שש תרופות הומאופתיות‬
‫ותרופה ממכרת אחת.‬
‫יופי. ואת הנרי אני לא זוכר כי אני לא חייב.‬
‫טוב.‬
‫וקירין, שהרושם הראשוני שלי ממנו היה שהוא דביל.‬
‫ברצינות, מתי תשנה את דעתי עליך?‬
‫- ספילז, חתיכת אידיוט! - זו בדיחה!‬
‫אל תפגע בי, בבקשה. שב.‬
‫ברצינות, בלי גישת ה"קודם לעשות ואז לחשוב" שלך...‬
‫כאילו, עזרת לנו כמה פעמים, אז... כל הכבוד.‬
‫וראף.‬
‫אתה יודע, אין פה בדיחה או פאנץ'.‬
‫חווינו יחד כמה דברים אפלים ביום הראשון, ו...‬
‫אני לא יודע אם זה משום שאתה מעדיף להמעיט במילים,‬
‫אבל אתה מקרין שלווה כזאת ששומרת על שפיותי.‬
‫לעזאזל, היינו זרים!‬
‫היינו זרים שהתאחדו ותראו מה לעזאזל הצלחנו לעשות!‬
‫היינו זרים והצלחנו להתאחד‬
‫והרגנו יגואר מזדיין!‬
‫לא רע, אחי.‬
‫עשינו את זה.‬
‫הורדת מכנסיים גרעינית, אחי!‬
‫הורדת מכנסיים גרעינית!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫תחזור!‬
‫קדימה, זונות, בואו נשתה!‬
‫זה לא נעלם.‬
‫הכאב?‬
‫אני מבינה.‬
‫החברה הכי טובה שלי...‬
‫התאבדה בשנה שעברה.‬
‫אני יודעת שאי אפשר להאשים בזה רק אדם אחד,‬
‫אבל יש לי חלק משמעותי בזה.‬
‫נישקתי אותה,‬
‫אבל כשההורים שלנו גילו, אמרתי להם שהיא נישקה אותי.‬
‫גרמתי לכולם להאמין שהיא לא בסדר, שהיא חולה.‬
‫ובשלב מסוים, גם היא האמינה בזה.‬
‫האשמה...‬
‫הבושה שחשתי...‬
‫לפעמים אפילו רציתי...‬
‫ללכת בעקבותיה.‬
‫מה שמה?‬
‫בקה.‬
‫ואיך הצלחת להתגבר על זה?‬
‫"אלי, אתה מגיני.‬
‫אתה שומר עליי,‬
‫מרפא אותי, מפרנס אותי,‬
‫אתה השלווה, האושר, החוכמה והכוח,‬
‫אותך אהלל ואתה תרומם את נפשי."‬
‫זאת האמונה שלי.‬
‫נאחזתי במילים האלו,‬
‫"אלי, אתה מגיני, אתה שומר עליי" וכו'.‬
‫שוב ושוב, כמו מנטרה.‬
‫זה גרם לי להרגיש יציבה,‬
‫עד שיום אחד הייתי יציבה באמת.‬
‫"אלי..."‬
‫- "אתה מגיני." - "אתה מגיני."‬
‫- "השומר שלי." - "השומר שלי."‬
‫- "אתה השלווה." - "אתה השלווה."‬
‫- "השמחה." - "השמחה."‬
‫- "החוכמה והכוח." - "החוכמה והכוח."‬
‫- "אותך אהלל." - "אותך אהלל."‬
‫- "ואתה תרומם את נפשי." - "ואתה תרומם את נפשי."‬
‫אמן.‬
‫אנחנו מרעישים.‬
‫הינה אתה!‬
‫דאגתי לך, אחי.‬
‫אחי,‬
‫אתה פשוט צריך...‬
‫אתה פשוט צריך להתעלם מהם,‬
‫אחרת הם מנצחים.‬
‫תאמין לי,‬
‫אני יודע בדיוק איך אתה מרגיש.‬
‫פעם,‬
‫קלואי קינג הורידה לי את המכנסיים‬
‫באמצע תחרות איות בכיתה ו'.‬
‫זה היה בדיוק אותו דבר,‬
‫רק שהתחתונים שלי נשארו למעלה והייתי באמצע איות המילה "חנינה".‬
‫וזאת לא הורדת מכנסיים, אבל פעם‬
‫אחי הכריח אותי ללקק את מושב האסלה, אבל לא את החלק העליון‬
‫- אלא את החלק התחתון שלו... - ג'וש.‬
‫תודה.‬
‫באמת.‬
‫אבל אני בסדר.‬
‫מתי שתרצה, אחי.‬
‫מלבד עכשיו, כי...‬
‫הגיע הזמן לישון.‬
‫"לילה טוב, ג'ושי."‬
‫לא הייתי שם...‬
‫הייתי עם האחרים, אז זה...‬
‫מה ששמעתי לאחר מעשה.‬
‫תמשיך.‬
‫בבקשה.‬
‫אני לא אמור לספר לאף אחד,‬
‫אבל אני לא יודע...‬
‫לפעמים אני פשוט...‬
‫אני רוצה להגיד את זה בקול רם.‬
‫אני חייב לשמוע את זה בקול רם.‬
‫הוא ניגש אליו...‬
‫ו...‬
‫והוא...‬
‫ראף.‬
‫הם מקשיבים.‬
‫נמצא דרך אחרת.‬
‫אני אמצא דרך אחרת.‬
‫למען האמת, אני עייף מדי.‬
‫מצטער.‬
‫מה קרה הרגע?‬
‫- היא כמעט גרמה לו לדבר! - והיא עצרה אותו.‬
‫- היא סידרה אותנו! - אני אדבר איתה.‬
‫- אושיב אותה ואגרום לה להתעשת. - לא!‬
‫אני שונאת אנשים שמסומנים כהבטחה.‬
‫כואב כל כך כשהם מאכזבים אותך.‬
‫סת'?‬
‫אתה חושב שאנחנו דומים?‬
‫- אתה חושב שאנחנו דומים? - מה עשיתי?‬
‫אני לא דומה לך בכלל!‬
‫אני ממש לא כמוך!‬
‫ממש לא!‬
‫אל תזוז!‬
‫אני לא דומה לך בכלל.‬
‫אני לא...‬
‫לא כמוך.‬
‫בכלל...‬
‫אני בכלל לא דומה לך.‬
‫אני לא...‬
‫בקרת כתוביות: דניאלה מגדל‬