Гимназия "Роджърс", 2000 г.
Извинявай, Джуди. Може ли да си махнеш косата от чина ми?
Тоест моите пищни къдрици?
Ръсиш ми пърхота си върху записките.
Знаеш, че ти харесва, Жребецо.
Толкова дълга и уханна.
Сериозно, махни си косата.
Здрасти!
Аз те харесвах, скапаняк. Обичах те!
ПРАВЕДНИТЕ ДЖЕМСТОУН Интерлюдия III
Ако знаех, че мога да се погрижа за семейството в трудни времена
само с една-две кофи?
Ами щях да грабна чековата си книжка.
Не само Ейми Лий и аз искаме да сте в безопасност,
но и Господ го иска. Иисус ми говори снощи.
Иисус каза: "Илай, по-добре подготви хората.
Y2K е истински.
Той идва. И църквата ще се нуждае от помощ".
Съгласих се да говорим, защото сте от списание "Тайм".
Това е издание, което уважавам.
Църквата ви набра огромни суми, казвайки на хората,
че Y2K ще е краят на света. Не стана така, разбира се.
Божията милост предпази човечеството от среща с тази катастрофа.
Наистина. Изглеждахте доста убеден, че тя ще се случи.
Мислите ли, че е неетично да плашиш хората
и после да печелиш от страха им?
Хората идват при мен, когато търсят смисъла на света.
Аз просто им помагам с най-доброто, което мога.
Тогава кой сгреши? Иисус или вие?
Амбър, скъпа, много те харесаха.
Въртеше ги на пръста си през "Уикенда на родителите".
Но това е различно, да ме водиш в имението си.
Толкова е плашещо. - По-добре забрави плахостта.
Защото един ден цялата тази къща ще е моя
и ще искам готиният ти задник да е редом с мен.
Той ми отряза косата, опита се с номера срещу Самсон.
Нямаше как да го приема. - Кажи на учителя или на директора.
Не се замесвай. Не се дръж като луда.
Така е. - Говори ми.
Водя гаджето си тук да опознае семейството ми,
а веднага се почва с глупостите "той каза, тя каза".
Да ми го духаш, Джеси. - Ти ми го духай, Джуди.
Искам месо, момче. Не фъстъче.
Готино. Тя казва, че имаш малко пишленце.
Трай, Келвин. Поне го имам. Не бебешко пишле като теб.
Дори косми няма по него. - Достатъчно!
Имаме гостенка.
Не искаме да оставаш с това впечатление, Амбър.
Извинявам се. Благословени сме, че си тук при нас.
Откъде си, мила? - От Кентъки. Малко градче.
Това човешка коса ли е, Село? Или перука от конски косми?
Истинска коса е. Не е перука.
Джуди, защо не си завреш пилешката пържола със сос
право в задника?
Не исках да съм нелюбезна. Тя си е от село.
Затова я нарекох "Село".
Всички най-добри момичета са от село. Нали, скъпа?
Ти точно знаеш.
Не е ли това момичето от логото на "Уендис"?
Имате ли течаща вода там, откъдето си?
Разбира се, че имаме. - Не познавам живота ти.
Виж се само - обикновени дрехи от мола.
Панталоните ти са готини. - Погледни ги добре.
Защото не можеш да си ги позволиш,
дори да издухаш всеки чеп по паланките на Кентъки.
Какъв ти е проблемът? - Просто знам плана ти.
Бедно момиче с големи мечти. Отчаяна златотърсачка.
Не е такъв случаят. Джеси значи много за мен.
Глупости. Ти не обичаш Джеси, той е смотан клоун.
Като погледнеш тъпото му лице, вместо очи и прочие
виждаш билета си за изход от селянията.
Много си груба!
Нямаш представа какво говориш.
Къде отиваш "Уендис"? Мислех, че си бъбрим по момичешки.
Това е нашата вяра. - Да!
Нашата вяра. Тя ни защитава.
Не се бойте,
защото аз съм Данаил в лъвската бърлога!
Амин!
Ще се видим другата седмица. - Приятно ни беше.
Благодаря, че дойдохте. - Разбира се.
Колко мило. Благодаря.
Другата седмица - на понички.
Джей 1013, "Християнски дискусии". Най-известните имена във вярата.
Връщаме се в шоуто на Скип Арнес.
Чухте ли последното за Джемстоун?
Църквата им се е нагушила покрай страха от Y2K. Милиони!
Посещаемостта спаднала за пръв път в историята им
и хората протестирали пред църквата.
Заслужават си всички критики. - Вуйчо Илай нещо лошо ли е сторил?
Вуйчо ти е добре възпитан, но винаги е бил алчен за пари.
Знаете го. - Да.
Искам да съм богат като вуйчо Илай, когато порасна.
Не казвай това никога вече. Това не е хубава цел.
Мечтай да бъдеш добър и мъдър като татко си, нали, Питър?
Хлапето просто говори, Мей Мей. - Глупчо.
Само се шегувах, мамо. Харесва ми да съм беден.
Все още не ми харесва, че го погребахте тук.
Много каране е за нас.
Поискам ли за малко да съм с татко, трябва да мина през охраната ви.
Нямаше място до гроба на мама.
Мислех да я пренеса тук, за да е до него.
Колко мило. Тогава всички ще са при теб, нали, Илай?
Ще кажем на охраната да ви пуска директно при всяко идване.
Нашият дом е и ваш. - Оценяваме го.
Обикновено нямаме проблем с влизането.
Направих сандвичи за момчетата. Да ги изядем, преди да тръгнем.
Добре дошли сте да останете, колкото искате.
Да не напълните гащите. Но вижте новата ми играчка.
Боже мой.
Леле мале.
Кокаиново бяло.
Твоя ли е? - Практически, да.
Формално принадлежи на църквата.
Трябва само да я включа в проповед и после ще си я карам, когато искам.
Може ли аз да покарам? - Не!
Но ще ти позволя да гледаш как мачкам разни неща.
Боже мой!
Гледах ви по новините.
Казваха, че сте измамили всички с тези глупости за Y2K.
Не знам какъв идиот би се вързал на това.
Светът ще свърши, когато Бог реши, че е дошло време,
а не защото компютър се е бъгнал. Не повярвах и за минутка.
Облекчена съм, че не се случи. Само броя щастливите ни звезди.
Щеше да е истински кошмар. Бог сигурно си е променил мнението.
Или хората са го измислили, за да изкарат пари.
Това казват по новините, че сте направили вие.
В такива моменти се радвам, че фамилията ми е Монтгомъри.
Как щяха да ме гледат, ако още бях Джемстоун?
Не, благодаря. Трябва да си долея.
Питър, иди до колата и ми донеси двулитровата бутилка фреска.
Имаме много студени безалкохолни в хладилника, Мей Мей.
Май че спрайт. - Не искам спрай. Обичам фреска.
Питър... - Спрайт или...
Колата. Тичай. - Да.
Кажи ми, скъпа.
Имам "Сатурн" от SEGA. Играли ли сте я?
Мама не ни позволява видеоигри. - Казва, че дяволът бил в тях.
Във видеоигрите?!
Както и в музиката, филмите, танците, анимацията и Хелоуин.
Не ни позволяват нищо освен може би лова,
слагане на капани и ловене на храна. Не е като вас, с всички забавления.
Да, родителите ви са кофти. Адски са строги.
Не бих оцеляла у вас. Искам си тв канала TRL.
Разбирам го, Джуди. И баба ми е много строга.
Не дава момчета да звънят у нас.
А толкова много момчета звънят, а? Заради прекрасната ти червена коса?
Дрипава Ан, учудвам се, че изобщо имате телефони в селото ти.
Тя не е от село, Джуди.
Спри да се подиграваш на хората, израсли в бедност.
Чък и Карл са много бедни, нелюбезно е.
Джеси, писна ми да се фукаш с гаджето си.
Не сте хубава двойка. Зад гърба ви
всички се смеем колко лоша двойка сте. Тъпак.
Защо не се начукаш, Джуди?
Какво? - Грях е да псуваш, Джеси.
Нима, Карл? Гледай как ще повторя.
Джуди, иска ти се да имаш шибано гадже.
Не завиждай, че ме харесва и друг освен родителите ми.
За разлика от теб. Никой не те харесва.
Питър, влизай.
Малко съм натясно, Илай.
Така ли? - Да.
Имам цял склад с кофи за Y2K и никой не ги иска.
Да. Единственият минус в това, че обществото не рухна.
Набутах се много, Илай.
Казах ти да не купуваш повече, отколкото можеш да си позволиш.
Каза ми също така, че светът ще свърши.
Не е моя вина, че нещата се промениха. Нямам контрол.
Разпродай ги. Препакетирай ги като продукти за къмпинг.
Ако седна да броя лошите инвестиции,
които съм направил в живота си, ще сме тук цял ден.
Така е в бизнеса. Един път печелиш, един - губиш.
Да. Аз изгубих много.
25 бона - това е много за моето семейство.
Всичките ни спестявания.
По дяволите, Питър. Защо вложи всичките си спестявания?
Защото ти вярвах. Исках да правя като теб.
Мей Мей ще ме убие.
Ще ме убие, защото сме разорени, а и защото не й казах.
Ще те убие, защото си го направил с мен.
Никога не съм ти искал пари. Не знам какво друго да направя.
Може да загубя къщата. - Ами ако ти откупя наличността?
Не знам какво да кажа.
Бях толкова алчен.
Мислел си, че помагаш на семейството си.
Мислех, че идва краят на света.
И ти ли наистина вярваше в това, Илай?
Мислиш, че просто излизам и лъжа хората ли?
Вкарай ни през служебния вход, Уолтър.
Може да минем право през товарната рампа.
Ясно, д-р Джемстоун.
Това е най-готиното нещо!
Вика му се "овлажнител".
Моят пикап чудовище кърти.
Джеси, виждал ли си пръстена ми? - Пръстена ти?
Баба ми го даде. Нося го постоянно.
Някъде съм го оставила.
Когато нещо липсва в тази къща, обикновено един човек е отговорен.
Кой? - Джуди.
Мислиш, че Джуди е свила пръстена? - Не знам.
Тя открадна доста неща напоследък.
Ходих с нея в мола преди няколко седмици. Мразя да ходя с Джуди.
Особено в мола.
Тя краде дискове.
Свива модни дрехи.
Дреболии.
И разни други неща, които дори не знам какви са.
Заплаши да ми отреже пишката, ако кажа на мама и татко.
Джуди ще го направи. Знам, че е така.
Кучката може да краде от всички молове в Америка.
Но от моята жена?! Моята кралица? Моята скъпа?
Прекрачила е линията!
Живеем в свят, където материалното,
богатството, статута значат нещо.
Амин.
Тези неща не значат нищо за Господ.
Тогава защо значат толкова много за нас?
Мисля, че знам защо. Заради хората, които обичаме. Ето защо.
Трудно е да гледаш как други живеят в охолство и комфорт,
докато гледаш, че твоето семейство не може да живее така.
Не получава същите възможности. Или може би не се нуждаем от това.
Трудно е да не чувстваш, че подвеждаш онези,
които са най-важни за теб, когато нямаш нищо.
Разбирате ли ме?
Днес промени проповедта. Мислех, че ще е на тема
протегната ръка, а вместо това ти говори за богатството.
Посланието изглеждаше важно. - Напоследък си странен, Питър.
Момчетата го забелязаха. Нали?
Да, може би малко. - По-тих е от обикновено.
Не говори с пълна уста.
Питър, плачеш ли? - Направих грешка.
Направих лоша инвестиция. - Инвестиция?
Ти си го подмамил. Правиш тези номера още откакто бяхме деца.
Не, не ме е подвел, Мей Мей. - Ти си глупак, Питър.
Илай го е направил нарочно. За да ме накажеш? Защо?
Трябва да се успокоиш, Мей Мей.
Опитвам се да ви помогна.
Аз ще остана задръстен от излишъка.
"Излишък"? Ти да не се мислиш за "Сиърс"?
Да придумаш мъжа ми да инвестира малкото, което имаме, в глупости.
Пълни глупости! Това бяха парите за колеж на момчетата.
Той ще го изкупи обратно. Няма да загубим нищо, Мей Мей.
Илай ще помогне. - Не.
Няма да вземем и цент от теб и проклетата ти жена.
Тези пари са зло. Проядоха твоето семейство, няма да проядат и моето.
Трябва. Ако не го направим, може да загубя къщата.
Съжалявам.
Нека помогнем, Мей Мей. Семейство сме.
Не смей да го извърташ, сякаш ни правите услуга.
Стоиш си в хубавите рокли, пееш си малките песнички,
преструваш се, че не знаеш какво става.
Но аз виждам през теб. Ти подклаждаш поведението му.
Стимулираш го! Ти и цялото ти проклето семейство! Дяволът е в теб.
А ти ще го видиш лично, ако не се махнеш от къщата ми.
Ще говори така на жена ми!
Гледам ти грозното лице и си мисля:
"Може да съм бедна, но поне си имам принципи".
Пъхни си принципите в задника!
Ще оставиш децата си гладни, само и само да си права, тъпачке!
Благодаря, Питър. - Да.
Мей Мей винаги е била такава.
Все се опитва да изкара мен лошия.
Още откакто бяхме деца. Сега трябва да спася мъжа й
и все още някак си аз ще съм лошият.
Срамувам се, Илай. Не обичам да изглеждам нечестна.
А усещам, че направихме нещо нечестно. Не само ти. И аз.
"Нечестно" е силна дума.
Никога не съм вярвала, че това наистина ще стане.
А ти? - Не.
Май първо идеята ми се видя романтична. Край на цивилизацията,
връщане към простия живот. Служба на Бога по старомодния начин.
Отглеждане на деца без всички капани на цялото това богатство.
Понякога си мисля, че е най-добрата идея за нашето семейство.
Да раснеш в бедност, не е толкова хубаво, колкото казват.
Мисля, че каквото и да правиш,
накрая ще имаш деца, които не слушат и дума, казана от теб.
Децата на Мей Мей и Питър не са така.
Не ги чуваш да отговарят. - Но и не се усмихват.
Те са уплашени. Боят се да говорят.
Мислиш, че аз имам тежка ръка?
Гарантирам ти, че Мей Мей ги скъсва от бой.
Така ни отгледа и татко.
Е, нашите деца със сигурност не се боят да говорят.
Не, никак.
Защото ги шамаря само в половината от случаите, когато ми е идвало.
Илай, знам, че са разглезени. Но развалихме ли ги?
Не бих казал "развалени". Още има надежда.
Дори за Джуди? - Дори за Джуди.
Тя има само дребни недиагностицирани психични проблеми.
Нищо, което да не се лекува в "мека стая".
За нея или за нас?
Тя е объркана. - Объркана е.
Добре, ставай.
Знам, че сме се сбутвали тук и там, но никога не съм те удрял.
Ако не дадеш пръстена на Амбър, ще стане истински бой.
Разбираш ли думите ми?
Знам, че не спиш, Джуди. Стига преструвки.
Не се правя, че спя, Джеси. Ти го казваш.
Просто си лежа. - Погледни ме!
Опитвам се да возя суперсериозен разговор с теб,
а ти си заела нелюбезна телесна поза към мен.
Защо плачеш? Мама и татко ще те дадат за осиновяване ли?
Може ли да ме оставиш сама?
Ти ли открадна пръстена на Амбър?
Тя го остави. Който го намери, негов си е.
Баба й, която вече не е жива, й го е дала.
Тъй че няма да си е твой.
И без това е боклук, не струва нищо. - Откъде знаеш?
Носих го в заложната къщи и Лари каза, че е скапан.
Боже, Джуди. Какво ти е увредено? - Не знам, Джеси. Де да знаех.
Просто тук е толкова скучно. Теб те няма.
Вися с Келвин с бебешката пишка през цялото време.
А понякога ме изпълва възторг.
Искам да правя нещата посвоему
и когато усетя, че моят начин не действа или изглежда зле,
нещо избухва в мен, просто усещам топлина.
Ушите ми пламват, майната му! Те го искат, да им дадем малко.
Готино. И моят мотор загрява. Имаме късия фитил на Джемстоун, и двамата.
Наследили сме го от татко. Келвин повече прилича на мама.
Подхожда като момиче. С чувства...телност и прочие.
Но ти си повече като мен.
Оправяш се като повечето мъже - мачкаш наред.
Мисля, че всъщност е готино.
Не мислиш ли, че затова хората не ме харесват?
Слабаци и мрънкачи не те харесват, Джуди. Но кому са притрябвали?
Готиният пич, който ми отряза косата, Трент... Много го харесвах.
А той не ми отвърна. Накара ме да се почувствам унизена.
И глупава, че изобщо се пробвам. Кой ще ме хареса?
Все ще се намери някой. Бог ще се погрижи.
Както е направил за мама и татко, за мен и Амбър.
Не, Джеси. Ти и Амбър не сте същото като мама и татко.
Любовта ни е истинска, кучко. - Ще ме умориш от смях, момче.
Защо са още там, по дяволите? Не може ли да ги разкараме?
Легално, можем. Но няма да изглежда добре.
В крайна сметка са енориаши на църквата.
Какво да правя? - Предлагам да говориш с тях.
Който и да си, излез.
Няма да се омъжа за теб, ако изневеряваш!
Какво става, Село?
Джеси каза, че си търсела някакъв пръстен?
Да. Загубих го. Джуди, баба ми ме отгледа...
Не ми пука. Този ли е? Намерих го в клозета.
Да. Той е. - Как да знам със сигурност?
Може да казваш, че е твой, защото изглежда, че струва много пари.
Има малък кръст гравиран отвътре.
Ти да видиш.
Всъщност харесвам косата ти.
Не се шегувах, когато попитах дали е истинска.
Благодаря, Джуди.
Готино. Но не се възгордявай.
Кофа за оцеляване "Джемстоун"
Мошеник! Ограби хората!
Колко пари изкара от мамене на хората, д-р Джемстоун?
Не съм мамил никого. Ако искате да дискутираме,
целият съм слух. Но ако ще ръсите клевети, ще се прибера вътре.
По Божията милост не живеем
в дистопичния свят, с който ни заплашваше Y2K.
Молитвите и нашият Спасител ни предпазиха още веднъж.
Моите предсказания бяха грешни. Аз сгреших.
Бог вижда всичко. И ние ще отговаряме за греховете си.
Така стоят нещата.
Ти ли си Трент? - Да. А ти кой си, Даркмен ли?
Трудно е да признаеш, че грешиш, но ще го направя, защото Бог знае.
Тъй какъв смисъл има да се криеш?
Мислите, че ме е повече страх от вас, отколкото от Него?
Светът не свърши. И ако тази църква събра пари,
когато хората мислеха, че светът ще свърши,
то е защото те искаха Бог.
Аз стоя тук и ви Го давам.
Глупости.
Как да ти повярваме?
Ние няма да отклоним поглед от мисията си.
А мисията ни е да ви служим по богоугоден начин.
Свалете плакатите и се върнете да се молим заедно.
Ние не сме вашият враг. Ние ви обичаме.
И искаме да ви помогнем да видите светлината в нашия Спасител.
Това е целта ни.
Да се уверим, че сме отвели до Райските порти толкова души,
колкото можем. Амин.
Амин.
Свали пистолета!
Стой! Не мърдай!
Стой!
Превод МИЛКО СТОЯНОВ
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО