Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
AF HELE MIT HJERTE
Det skete meget pludseligt…
Hvis hun ikke havde det godt, skulle hun have kaldt på os.
Hun sagde nok ikke noget, fordi hun troede, at I havde travlt.
Sådan har bedstemor altid været. Det ved du godt, ikke?
Daisy...
Bebrejder du…
…mig for det her?
Ikke rigtig. Jeg tror bare…
…at bedstemor må have ønsket at se mere til dig.
Hun må have ønsket at være mere sammen med dig.
Fordi...
…bedstemor...
…elskede dig så højt, mor.
Hun…
…mistede sin egen mor, da hun var meget ung.
Breve?
Det er de breve, som bedstemor fik af oldemor, efter hun døde.
Breve fra en, som allerede var død?
Hun bad en dukke om at skrive et brev til bedstemor hvert år…
…på sin fødselsdag, selv efter hun gik bort.
En dukke? Er der dukker, som kan skrive breve?
For længe siden lavede en mand en skrivemaskine til sin blinde kone.
Han kaldte den en autohukommelsesassistent.
Bagefter begyndte folk at kalde kvinder, som arbejdede som skrivere, for "dukker".
Skrivere? Skriver de breve for en?
Ja.
Dengang var der mange mennesker, som ikke kunne læse eller skrive.
Senere lærte flere mennesker at skrive, og telefoner blev almindelige.
Og nu sender færre mennesker breve.
Det arbejde findes nok ikke mere i dag.
Når folk dengang ville skrive noget svært eller noget særligt,
bad de en "dukke" om at gøre det.
Bedstemor satte stor pris på de breve.
Aha.
Nu skal vi tilbage igen. Vores patienter venter på os.
Ja…
Også dig, Daisy.
Jeg bliver her lidt længere.
Bedstemor ville være ensom uden andre her…
…efter begravelsen, ikke?
Daisy...
Hvorfor går du ikke, mor?
Du prioriterer altid dit arbejde højere end din familie.
Det er ikke sandt…
Jeg holder af bedstemor…
…og af dig … rigtig meget!
Kom, jeg får dig hen til stationen.
Daisy, vi kommer tilbage efter arbejdet.
Bedstemor…
Jeg sagde noget ondt til mor igen…
Selvom jeg ved, at mors arbejde er så hårdt.
"Ann, tillykke med de otte år.
Der vil måske ske mange triste ting,
og du vil måske føle dig meget overvældet lige nu.
Men giv ikke op.
Du er måske trist og har lyst til at græde,
men glem ikke…
…at din mor elsker dig meget højt.
Ann, tillykke med de ti år.
Du er sikkert vokset meget.
Men du elsker sikkert stadig at læse og danse.
Er du kommet videre fra dine gåder og biller?
Tillykke med de 18 år.
Du er en voksen kvinde nu.
Er du forelsket?
Jeg kan ikke rådgive dig om kærlighed,
men jeg er sikker på, at du vælger en dejlig person.
Tillykke med fødselsdagen, Ann.
Du har levet i 20 år nu. Det er fantastisk.
Men du skal huske, at selv voksne må beklage sig indimellem.
Når du føler dig trist, så husk, at jeg er hos dig.
Ann.
Jeg vil altid våge over dig.
Ann.
Modtog hun sådan et brev…
…hvert år på sin fødselsdag?
Oldemor…
…må have været meget bekymret for bedstemor.
Et avisudklip?
Hvem er den person?
De breve blev skrevet…
…af en autohukommelsesassistent, som var berømt dengang.
Hun skrev engang et brev for en prinsesse.
Hun skrev også sange til en opera for en populær sanger.
For en berømt skuespilforfatter skrev hun et manuskript til et teaterstykke.
Hun arbejdede for et postkompagni i Leiden,
men hun sagde op, da hun fyldte 18 år.
Bagefter hørte man intet nyt om hende.
Den autohukommelsesassistent hed…
VIOLET EVERGARDEN
Jeg fandt hende ved nordfronten.
Hun har ikke et navn.
Hils pænt på.
Du kan ikke behandle et barn sådan.
Gil, hun er ikke noget barn.
Hun er et våben.
Blot et redskab i krigen.
Ville det være okay, hvis jeg giver dig et navn?
Violet.
Jeg har på fornemmelsen, at du vil vænne dig til det navn.
Vær ikke dumdristig.
Lev op til dit navn.
Violet Evergarden.
Træd frem.
Digteren bag dette års hymne til havet…
…vil nu præsentere hymnen til dette års havgudinde.
Fr. Ilma Felice.
Hymnen til havet var rigtig god.
Violet.
Ja, du må have gjort dig umage med den.
Violet.
Ja.
Det var anderledes end et brev…
Havet er uendeligt…
Der bor mange havorganismer…
Det er rigt og smukt…
Men det har ikke opnået noget og har hverken status eller personlighed.
Det var svært at rose det.
Okay! Jeg vil skrive næste års hymne!
Du må kun skrive hymnen til havet, hvis du bliver særligt udvalgt.
Jeg vil skrive en masse gode breve, og jeg vil sørge for at blive udvalgt.
Ja. Jeg håber, at de vælger dig.
Bare vent og se!
Ja.
Violet Evergarden.
Borgmester og frue…
Violet, det her er Leidens borgmester og hans kone.
Det er en fornøjelse at møde jer.
Jeg rejser hvorhen, I ønsker.
Autohukommelsesassistent…
…Violet Evergarden til tjeneste.
Åh...
Du er så smuk. Du ligner virkelig en dukke.
Ja...
Jeg har hørt meget om dig.
Det var mig, der anbefalede dig som den, der skulle skrive hymnen
til taknemmelighedsfestivalen til ære for havet.
Den ed, du skrev til kong Damian…
…fra kongeriget Flugel, efter du skrev de offentlige kærestebreve…
De var smukke…
…ligesom dig.
Da jeg skrev eden til kroningen,
omsatte jeg jo bare kongens visioner og aspirationer til ord.
Selvom du beskrev mig som smuk,
er der ingen sammenhæng mellem ordene, jeg skrev, og mig.
Tag det ikke ilde op.
Violet, sagt på en anden måde…
…med andre ord giver jeg dig en kompliment.
Lige nu er du en dukke, men før du var det,
var du en soldat, som reddede Leidenschaftlich.
Jeg reddede ikke Leidenschaftlich.
Utallige soldater kæmpede for at redde det.
Og den krig tog mange liv.
Jeg tog også mange liv...
Og derfor...
…er jeg ikke en person, som fortjener at blive rost.
Er du sulten?
Jeg vil have yakisoba.
-Spis noget andet for en gangs skyld. -Okay.
Violet.
Erica.
Det er længe siden.
Du ser ud til at have det godt!
Ja. Direktør, det er længe siden.
Var du skuespilforfatternes assistent?
Den samme skuespilforfatter, som Violet skrev for, ikke?
Ja.
Jeg introducerede Erica til ham, efter vi så hans teaterstykke.
Jeg bad ham om at gøre mig til hans lærling.
Han skriver og omskriver noget hver dag.
Det er svært at skrive hurtigt nok…
…men jeg lærer meget.
Åh... Vil du have noget yakisoba?
Altså, Benedict. Vi forsøger snakke sammen.
Tal ikke sådan til mig. Du er så led.
Har du lyst til at følges med os rundt og se festivalen?
Undskyld. Tak, fordi du inviterer mig,
men vi skal øve os på det teaterstykke, som vi skal fremføre i næste måned…
Skrev du manuskriptet?
Ja.
Det er et lille stykke, som skal opføres i forsamlingshuset, men kom og se det.
Wow!
Jeg må videre.
Vi ses.
Okay.
Når man virkelig ønsker sig noget, så går det i opfyldelse, ikke?
Ikke alle ønsker går i opfyldelse.
Hvad gør jeg med dem?
Jeg må også videre.
Jeg har meget arbejde.
Du kan tage fri i dag.
Det er en festival!
Nej, det vil ødelægge den arbejdsplan, som jeg har lagt.
Jeg går tilbage nu.
Major...
Major...?
Red dig selv.
Efterlad mig her. Du er nødt til at flygte.
Jeg lader Dem ikke dø!
Stop!
Bare stop!
Du skal overleve.
Violet.
Du skal overleve.
Vær fri.
Af hele mit hjerte…
…elsker jeg dig.
Kære major Gilbert.
Jeg tænkte på Dem i dag.
Ligegyldigt hvad jeg ser, og ligegyldigt hvad jeg gør,
er mine minder forbundet til Dem.
Som tiden går, og fortiden kommer længere væk,
får minderne af den tid, vi tilbragte sammen, nyt liv.
De forlod mig aldrig.
Da jeg ikke kunne gøre noget, lærte De mig at leve.
Og De gav mig ordene:
"Jeg elsker dig…"
…for første gang.
Og derfor kan jeg ikke lade være med at skrive til Dem sådan her igen.
Jeg ønsker, at dette brev vil nå Dem en skønne dag.
Og jeg beder til, at mine ønsker bliver opfyldt.
De får tre corse tilbage.
Mange tak.
Det vejer 1,2 leib. Så skal jeg bede om 11 corse.
Ja, det er CH Postkompagni.
Jeg rejser hvorhen, De ønsker.
Autohukommelsesassistent Iris Cannary til tjeneste.
Ja, hun er her…
Tak, fordi De ventede. Den assistent, De bad om, er booket de næste tre måneder
Kan jeg hjælpe?
Aha.
Det forstår jeg.
Jeg laver en aftale til Dem om tre måneder.
Ja. Nemlig.
Farvel.
Iris.
Pas på med den holdning over for kunderne.
De kan ikke se min holdning over telefonen.
Din stemme afslører dine følelser.
Nu forstår jeg det.
Du har også mange aftaler, ikke?
Ikke så mange som dig, Cattleya...
Det går så langsomt, at jeg aldrig kommer op på en tredjeplads.
Tak for jeres hårde arbejde.
Åh, direktør, godaften.
Det har været en travl uge, ikke? Jeg håber, at I får hvilet ud i weekenden.
Jeg skal på forretningsrejse i weekenden.
Til topmødet, hvor handelstraktaten med Gardarik skal revideres.
Ja, det er sandt…
Jeg planlægger at tage med til borgmesterens kones fest.
Jeg vil lede efter nye kunder.
I arbejder så hårdt.
Jeg er lige begyndt på at spille tennis. Jeg leder efter en tennispartner.
Fornemmer du ikke en forestående krise?
Vi må arbejde hårdt, mens vi kan…
Folk holder op med at sende breve en dag på grund af det der frygtelige apparatur.
De er snart færdige med at bygge det der radiotårn.
Når det sker, får alle en telefon.
Du har ret…
Der er meget, som vil ændre sig.
Vores postkompagni vil også ændres lidt efter lidt.
En autohukommelsesassistents arbejde vil en skønne dag anses…
…som gammeldags…
…og det vil blive overflødigt og forsvinde.
Det er præcis derfor, at vi må arbejde nu, mens vi stadig kan!
Violet, skal du også med til festen?
Nej, jeg…
Tving mig ikke til at tage min rival med til festen.
Du skal ikke tvinge hende til at tage mig med.
Jeg har også nogle andre planer.
Okay!
Hvad var det? Gør dig umage!
Det ville jeg, hvis jeg spillede med en pige,
men det er kun dig i dag…
Alle har så travlt.
Selv Violet afslog min invitation.
Jeg synes, at det er dejligt, at hun for en gangs har andre planer.
Men når jeg er sammen med hende, får jeg mere opmærksomhed fra andre piger.
Når jeg leverer post, spørger folk mig:
"Er du fra CH Postkompagniet?
Hvor dukken Violet arbejder? Vil du introducere mig for hende?"
Brug ikke Violet til dine egne usle motiver!
Men...
Gad vide, hvor hun er...
Du er så overbeskyttende.
Kaptajn...
Så det var dig...
…som lægger blomster til min mor hver måned.
Jeg skulle være kommet i morgen på årsdagen for hendes død,
men der kommer jeres familie måske.
Er jeg kommet ubejligt?
Nej...
Men du behøvede ikke at tage hele vejen hertil...
Du har fri i dag...
Og derfor kunne jeg tage hertil.
Gør du det på hans vegne?
Jeg er her ikke på vegne af borgmesteren…
Jeg er her af min egen fri vilje.
Hvor mange år er der gået, siden krigen sluttede?
Du forstår det godt, ikke? Han er ikke…
Glem alt om Gilbert.
Jeg kan ikke glemme ham.
Så længe jeg lever…
…vil jeg aldrig glemme ham.
Hallo!
Violet...
Nej, det er ikke en viol.
Det er en stedmoderblomst.
Aha.
Du ved meget.
Selv hvis jeg aldrig ser ham igen…
"Jeg kan ikke glemme ham."
Mit bånd.
CH Postkompagniet.
Må jeg snakke med en dukke?
Jeg er en dukke.
Er du? Jeg har en opgave til dig.
Kan du komme hen til mig?
Vores firma er lukket i dag.
Er det virkelig det?
Aha…
Undskyld mig, men De lyder så ung…
Hvad har alder at gøre med breve?
Tager dukker ikke hen, hvor man beder dem om?
Eller er det løgn?
Nej, det er ikke løgn.
Så kom herhen!
Hvem er det?
Jeg er dukken fra CH Postkompagni.
Kom indenfor!
Undskyld mig.
Det er en fornøjelse at møde Dem.
Jeg rejser hvorhen, De ønsker.
Autohukommelsesassistent…
…Violet Evergarden til tjeneste.
Så kom du.
Som De befalede.
Du ser så ung ud. Kan du klare det?
Jeg vil gøre mit bedste.
Yuris!
Bror! Vi er her!
Vi kommer ind!
Vent et øjeblik!
Gem dig! Nu!
Skynd dig!
Bror!
Yuris, var der nogen her?
Nej.
Er det sandt? Jeg var sikker på, at jeg hørte nogen snakke…
Hvordan har du det?
Hold op med at spørge mig om det samme hver dag!
Er du okay?
Nej, så ville jeg jo ikke være her!
Undskyld.
Bror!
Jeg vil læse min billedbog for dig!
Jeg læser ikke billedbøger. Det er så dumt.
Din bror har det ikke så godt.
Det er en underdrivelse.
Jeg er blevet opereret tre gange, og jeg har været på hospitalet i et år.
Yuris. Forresten sagde Lucas, at han ville komme og besøge dig.
Han sagde, at han vil se dig.
Jeg vil ikke se ham.
Hvorfor ikke? I to var så gode venner…
Jeg sagde, at jeg ikke vil se ham!
Hvad er det her?
Den er så gammel…
Den må du ikke røre ved! Idiot!
Den tilhører en…
…som kom for at besøge personen i naboværelset.
Jeg passer bare på den en kort stund.
Hør..
Nu er jeg træt.
Undskyld.
Vi går en tur nu.
Det er en god idé, at du sover nu.
Vi kommer igen.
Undskyld…
Må jeg komme ud nu?
Vil De venligst forklare, hvorfor jeg skulle gemme mig?
Unge herre…
Kald mig Yuris, og sig du.
Godt så, Yuris.
Jeg vil skrive noget, men min mor og far og min bror må ikke vide det.
Et brev?
Ja.
Breve til dem alle tre.
De må først læse dem, når jeg er væk.
Så du skal beholde dem et stykke tid, efter du har skrevet dem.
Send dem ikke med det samme.
Ja.
Ved du, hvad jeg mener? Kan du gøre den slags?
Det er ikke noget problem.
Jeg har opfyldt et lignende ønske for længe siden.
Der var en pige, som var lidt yngre end dig.
Hendes mor skrev breve til hende,
så hun modtog et brev fra hende…
…hvert år på sin på fødselsdag i 50 år, selv efter hun gik bort.
I 50 år. Betyder det, at der var 50 breve?
Ja.
Og hun modtager stadig et af de breve hvert år.
Jeg har desværre ikke råd til så mange.
Mine penge er i den kagedåse. Skriv så mange, som jeg har råd til.
Hvor mange kan du skrive?
Hvis det er tre breve, så kan jeg skrive 20 tegn i hvert brev.
Kun 20 tegn?
"Hav det godt, mor. Yuris."
Det er så kort! Det kan jeg selv skrive!
Jeg vil have, at min breve får
min mor, min far og min bror til at have det bedre, når de har læst dem!
Yuris. Det var den sædvanlige pris.
Mit firma giver rabat til børn.
Og derfor har du så mange penge,
at du har råd til alle de breve, du vil have.
Er det sandt?
Det er sandt.
Det har du fundet på!
Nej, det har jeg ikke fundet på.
Denne særlige regel blev indført,
så vi kan udføre vores opgaver i nødsituationer.
Det er vores nødreglement.
Jeg forstår det ikke helt.
Men det er sejt!
Det betyder "godt".
Fint, så lad os gå i gang!
Din hånd…
Jeg mistede den i krigen.
Jeg var også på hospitalet for et par år siden.
Kan du skrive breve med den?
Det tog et stykke tid at lære, hvordan jeg bruger min kunstige hånd.
Jeg kan endda lave håndtegn.
Du er ret sjov.
Folk siger altid til mig:
"Hvordan har du det?" "Er du okay?" "Nu skal du sove."
Du er anderledes end mine forældre og sygeplejerskerne.
Hvordan er jeg anderledes?
Folk bekymrer sig altid om mig og har ondt af mig.
Og de er overbeskyttende.
Jeg er så træt af det.
Forstået.
Jeg vil fjerne de tre ting fra mit følelsesregister.
Du er virkelig sjov.
Okay. Hør…
Skriv et brev for mig.
Skriv et til min far.
Din far?
Ja. Min far er taget i krig.
Han er i landet Leidenschaftlich.
Han sagde, han snart ville komme hjem, men han er ikke kommet hjem.
Og derfor vil jeg fortælle ham, at jeg, min bror og min mor er i sikkerhed.
Vil du skrive et brev for mig?
Lad os invitere Violet ud til aftensmad.
Okay. Lad os tage hen til det sted.
Den restaurant, som vi alle tog til, da Violet kom hertil.
Det er Dem.
Kaptajn Dietfried.
Oberstløjtnant Hodgins...
Nej, jeg bør kalde Dem direktør.
Jeg glemmer altid, at krigen sluttede for mange år siden.
Hvad vil De?
Tja…
Violet!
Kaptajn…
Undskyld, at jeg var så uhøflig…
Det skal du ikke tænke på.
Værsgo...
Er det mit?
Kom De for at give det til mig?
Jeg så, at du havde tabt det.
Så det sted, som Violet skulle hen til…
Jeg tog hen til kirkegården, hvor majorens mor er begravet.
Kaptajn…
Mange tak.
Godt så. Vi stiller vores ting her, og så finder vi noget mad.
God idé.
Violet, kom med os.
Okay.
Hør!
Min familie har besluttet, at de vil af med den båd, vi ejer…
En båd?
Ja.
Han sejlede ofte i den båd som barn.
Den båd har mange af min brors bøger og det legetøj, som han legede med.
Hvis der er noget, som du vil have…
Må jeg få det?
Det er en masse skrammel.
Jeg tager hen til båden, hvor end den er!
Jeg vidste ikke, at du besøgte hendes gravsted hver måned.
Skulle jeg have sagt det?
Nej.
Det behøver du ikke.
Du må gøre, hvad du vil, når du har fri.
Tager du hen til den båd?
Jeg skal nok sige, når jeg gør.
Men du behøver jo ikke, at sige det!
Violet.
Skal jeg tage med?
Jeg skal nok klare mig. Hold op med jeres bekymringer.
Og hold op med at være så overbeskyttende.
-Hun sagde, hun nok skal klare sig. -Ti stille! Og spis!
Violet har ret.
Du skal ikke hele tiden bekymre dig om hende.
Selvfølgelig bekymrer jeg mig.
Dietfried, den skiderik…
Han udnytter Violets knuste hjerte.
Det er måske godt for Violet at være sammen med ham.
De kan dele deres minder om majoren.
Han udnyttede, at Violet var forældreløs, og han brugte hende som et våben i krigen.
Er det derfor, at han ikke skulle se Violet?
Selvom han ikke er sådan længere?
Siger du, at de skal slikke hinandens sår?
Vil det være slemt?
Violet har stadig mange følelser for majoren…
Jeg er bange for, at hun bliver knust af sine følelser, hvis vi ikke gør noget.
Kaptajnen kan måske trøste hende på en måde, som vi ikke kan gøre.
Hvis jeg får et barn en dag, så håber jeg, at det bliver en dreng.
En pige ville jeg bekymre mig om konstant!
Her er en af de bøger, som han var meget begejstret for.
Han spillede også mange spil med vores far.
Tilhører den her også majoren?
Nej, det er min.
Undskyld mig.
Du skal ikke være så høflig.
Ja.
De og majoren må have sejlet…
…til havs i båden her ofte, da I var børn.
Ja, vores far sejlede med os.
Men far havde helliget sig militæret, men han kunne også lide at sejle.
Det er det eneste, som jeg har arvet fra ham.
Det her er vores families blomst.
Hvem tænker på det?
Hvad sagde du lige?
Det var det, som du ville vise os, ikke?
Du ønskede at vise os det her, fordi vi skal være som dig, ikke?
Bror…
Du ønskede, vi skulle se, at det her er vores eneste valg.
Bror!
Du, din far og alle os andre i Bougainvillea-familien
har intet andet valg end at tage i hæren, vel?
Far, stop!
Slå ikke din bror!
Jeg gør det!
Jeg vil være som dig som voksen!
Fordi jeg gjorde så stor modstand…
…havde Gil intet andet valg end at lytte til vores far.
Det er min skyld, at han ikke kunne vælge sit eget liv.
Men alligevel behandlede jeg ham så slemt.
Jeg har ingen søskende, så jeg kan ikke helt forstå det.
Men jeg kan alligevel godt forstå,
hvordan man kan have så komplicerede følelser…
…over for nogen, som står en så nær.
Forstår du godt andres følelser?
Jeg forsøgte ikke at være sarkastisk.
Det ved jeg.
Må jeg godt beholde bogen og spillet?
Ja.
Lad os gå ud.
Er du okay?
Tak.
Vi har mistet noget vigtigt.
Både du…
…og jeg.
Undskyld det forleden.
At jeg sagde, du aldrig vil se ham igen, og at du skal glemme ham.
Jeg kan aldrig glemme ham.
Når alt kommer til alt, er han jo min lillebror.
Ja.
Hvis jeg kunne se ham igen, er der meget, jeg vil undskylde for…
…og meget jeg ville sige til ham.
Ja..
Brevet til min bror…
Jeg ved dog ikke, hvad jeg skal skrive til ham.
Sion er kun fem år.
Du kan måske fortælle ham om, hvad du følte, da han blev født?
Ja.
Jeg var så glad, da han blev født.
Han var så varm og blød. Som et nybagt franskbrød.
Men så…
Følte du det, som om han stjal dine forældre fra dig?
Ja.
Blev du jaloux, når dine forældre roste ham, men ikke dig?
Ja.
Men du syntes, at han var så kær, når han løb efter dig…
Ja.
Hvordan vidste du det?
Det har jeg hørt om før.
Okay. Når du har skrevet det, så tilføj:
"Lev et rigt liv i mit sted.
Og vær god over for mor og far i mit sted".
"Få mor og far til…
…at forkæle dig i mit sted."
Jeg tror, at du siger nogle ting, som du ikke mener,
når du i virkeligheden ønsker, at din far og mor forkæler dig.
Du ved alt.
Jeg har skrevet mange breve.
Ord, holdninger og følelser har alle en yderside og en inderside.
Jeg kan nu forstå, at det man ser…
…på overfladen ikke er alt.
Men man må af og til fortælle andre…
…om sine sande følelser, ellers finder de aldrig ud af, hvad de er.
Hvad synes du om det her?
Det er godt. Mange tak.
Jeg skal nok passe godt på de tre breve.
Ja.
Giv dem brevene den dag, hvor jeg kommer i himlen.
Jeg vil bede hospitalet om at give postkompagniet besked.
Ja…
Kan du lave et lillefingerløfte?
Et lillefingerløfte?
Ja.
Man krydser lillefingre med hinanden.
Og så sværger du, at du vil holde, hvad du har lovet.
Tak.
Din finger er så kold.
Det kan jeg mærke igennem handsken.
Jeg bliver nok også helt kold, før vinteren indtræffer.
Alligevel…
…er jeg sikker på, at dine breve vil varme…
…hjerterne hos dine forældre og din bror.
Jeg skal nok sørge for, at de får brevene.
Så er min opgave udført.
Vent!
Jeg vil gerne skrive et sidste brev.
Er det til Lucas?
Jeg lyttede, da jeg lå under sengen.
Ja.
Hvis der er noget, du vil fortælle ham, bør du gøre det, mens du stadig kan.
Synes du det?
Ja.
Jeg kunne ikke spørge om eller sige alt, som jeg gerne ville.
Til hvem?
Til den person, som gav mig "jeg elsker dig".
Døde den person?
Jeg tror, at han stadig er i live et sted.
Hvad ville du sige til den person?
At jeg forstår en lille smule af, hvad "jeg elsker dig" betyder.
At du forstår det? Er det alt?
Lucas sagde…
…at han ville besøge mig.
Men jeg sagde nej.
Lucas og jeg har været gode venner, siden vi var helt små.
Vi legede altid sammen.
Men så begyndte mine arme og ben…
…at blive tynde.
Jeg vil ikke have, at han ser mig sådan her.
Jeg vil skrive de følelser ned i et brev for dig.
Angående betalingen…
Yuris!
Jeg henter sygeplejersken.
Vi kan vente med brevet til Lucas til næste gang.
Undskyld.
Pyt med det.
Er det alle de "forsvundne breve"?
Jeg har taget dem fra Roland.
Hvis vi kender afsenderen på brevene, kan vi sende dem tilbage.
Beder du mig om at hjælpe dig, fordi jeg er direktør?
Unge mennesker bryder sig ikke om overarbejde.
Se lige, hvor meget jeg arbejder! Du skulle gøre mig til vicedirektør!
Du burde tage en bogholderuddannelse først!
Hvad?
Vores vicedirektør bør vide noget om bogføring.
Jubi! Nu ved jeg, hvordan jeg kan blive forfremmet.
Jeg vil måske blive bogholder.
Er det her ikke…
Ja, det her er den hylde, hvor de nyeste breve og pakker ligger.
Håndskriften…
Hvad er der?
-Nej. -Hvad?
Afsenderens adresse er på Ecarte-øen.
Den ø, som plejede at være besat af Gardarik.
Den blev selvstændig efter krigen.
Hvorfor ville De mødes med mig, direktør?
Forleden…
Drejer det sig om den dukke, der arbejder hos Dem?
Har hun sagt noget?
Nej.
Bare rolig.
Hun tog af sted, efter hun besøgte båden, fordi De ville være bekymret for hende.
Hun sagde, hun ville sige til, før hun tog af sted.
De er ikke hendes værge.
De kan ikke bestemme over hende.
Skiderik! Hvor vover De at sige det?
Undskyld. Jeg tog fejl.
Det er den eneste måde, som jeg har lært at tale på.
Jeg er her ikke i dag for at snakke om Violet.
Er det…
Vil De undersøge det nærmere?
Direktør.
Undskyld, jeg kommer så sent.
Jeg ville snakke med dig om noget.
Om hvad?
Jeg har ikke fået det bekræftet endnu.
Men det er muligt… Og jeg tager måske fejl…
Majoren? Er det majoren?
Ja.
Har De hørt nyt om ham?
Fik De ny information om major Gilbert?
Tager du af sted nu?
Ja, det er måske en anden, men jeg tager af sted.
Godt! Vi skal nok tage os af arbejdet her!
Violet... Er alt i orden?
Om alt er i orden?
Vil det være i orden, hvis jeg ser majoren?
Er der ikke noget i vejen med mig?
Der er gået så mange år.
Mon majoren vil genkende mig?
Hør, Violet…
Hvad skal jeg fortælle ham, når jeg ser ham? Hvad jeg arbejder med?
Eller om mine følelser?
Tror I, at jeg vil kunne forklare ham om dem?
Opfører jeg mig underligt?
Violet.
Det bliver en lang rejse, ikke?
Hvad med at skrive et brev på rejsen?
Vi er tilbage igen, Daisy.
Undskyld, vi kommer for sent.
Daisy?
"Jeg er taget til Leiden og er væk i et stykke tid."
Til sidst nationaliserede landet…
…det postkompagni, som hun arbejdede for, ligesom de andre,
og forvandlede bygningen til et museum.
Hvor mon hun tog hen, efter hun stoppede?
Kig dig endelig omkring.
Undskyld, jeg havde ikke lagt mærke til dig.
Det er helt i orden.
Hvis du har nogle spørgsmål, skal du bare sige frem.
Okay...
Jeg plejede faktisk at arbejde her som receptionist for længe siden.
Er det sandt?
Ja.
Undskyld mig, hvad er det her for et frimærke?
Nå ja.
Det er et frimærke, der kun udgives på Ecarte-øen.
Ecarte-øen...
Hør…
Du sagde, at du plejede at arbejde her, ikke?
Ja.
Velsignede hav
Havet, som forbinder hele verden
Mågerne danser i din himmel
Fiskene svømmer i din midte
Skaldyrene graver sig ned i dit dyb
Du giver lys
Du ernærer livet
Du giver alle kærlighed
Vi vil altid leve nær dig
Indtil vi går bort
Vi giver vores kroppe til dig
I nutiden, i fortiden og i fremtiden
Det plejede at være et ritual, hvor man takkede havet.
Men det er nu blevet til et ritual, hvor vi begræder dem, som ikke kom hjem.
Ingen kom tilbage igen.
De eneste mennesker, som er tilbage på øen,
er de ældre, kvinderne og børnene.
De døde i krigen, og ikke på havet.
Jeg må undskylde over for vores forfædre.
Vores fædre blev dræbt af soldaterne fra Leiden, ikke?
Hvad? Ja.
Jeg ønsker død over alle, som bor i Leiden!
Hymnen, som de læste lige nu,
blev fremsagt til taksigelsesfestivalen i Leiden.
De sagde, at den blev skrevet af en berømt dukke ved navn…
…Violet Evergarden...
Alle mand! Det er tid til at spise!
Kom så!
Lærer! Jeg elsker dig!
Kom så!
Kom!
Major, det er så længe siden.
Jeg har tænkt på Dem hver eneste dag, hvor jeg ikke kunne se Dem.
Jeg håber, at mine bønner vil blive hørt, og at mit ønske vil gå i opfyldelse…
…og at jeg igen vil se Dem en skønne dag.
Violet.
Kan du vente her et øjeblik?
Jeg vil med!
Hvis Gilbert faktisk er her…
Vi ved ikke, hvordan han har det lige nu.
-Så… -Jeg er ligeglad!
Selvom du er ligeglad…
…ved jeg ikke, om han er.
Jeg hørte, at han ikke bruger sit rigtige navn her.
Det er en lille ø.
Han ønsker nok ikke, at der bliver spredt rygter.
Vent her, ikke?
Jeg venter.
Hvis bare jeg får ham at se igen, vil jeg vente så længe, det skal være.
Du har aldrig været her før. Vil du ikke se dig lidt omkring?
Forstået.
Hvad? Jeg ved ikke, hvem han er.
Goddag!
Goddag.
-Hvem er du far til? -Jeg er ikke…
-Hvem er du så? -Du ser mærkelig ud!
Nej, jeg er bare fra postkompagniet.
Skal du da aflevere et brev?
Tja…
Jeg har noget til dig!
Han er bange!
Lad os gå tilbage.
Jeg ville ikke kunne tage mig af en søn.
Er du søster til nogen?
Jeg…
Er du postbud?
Ja, det er jeg.
Det tænkte jeg nok!
Den her er til dig!
Værsgo!
Et insekt. Er det en knæler?
Er du ikke bange?
Den mangler et af sine forben.
Ligesom lærer Gilbert.
Er jeres lærers…
…højre øje også…
Du ved meget!
Han er jeres lærer, ikke?
Ja.
Har jeres lærer…
…det godt?
Ja! Han mangler sin højre hånd, men han kan svinge sig med den venstre.
-Og han kan løbe meget hurtigt! -Ja! Han er vildt hurtig!
-Ikke? -Ja.
Vil I ikke nok fortælle mig lidt mere om ham?
Om jeres lærer?
Okay!
Vores lærer er virkelig sød!
Han forklarer alt mange gange, hvis vi ikke forstår det.
Hvem er det?
Kom ind.
Hvis der er noget, som du ikke forstår…
Jeg havde aldrig troet…
Du har overlevet.
Gilbert...
Her udtaler de det "Jilbert".
Aha.
Undskyld, at jeg kommer uanmeldt.
Hvordan fandt du ud af det?
Du skrev et brev for et barn, ikke?
Breve, som ikke kan leveres, bliver sendt tilbage til posthuset.
Vi ser på dem en sidste gang, før vi sender dem tilbage til afsenderen.
Jeg så tilfældigvis dit brev.
Hvorfor er du her?
Efter slaget..
Da jeg vågnede, lå jeg i en hospitalsseng.
Jeg havde ingen ID-skilte, så jeg kom på et hospital på et kloster.
Jeg arbejdede et stykke tid på hospitalet.
Og i stedet for at tage hjem, rejste jeg rundt i et stykke tid.
Jeg kom hertil for et år siden.
Jeg skrev breve for børnene, og jeg blev lærer på skolen her.
Jeg ved, at jeg skulle have givet hæren besked…
Det er lige meget.
Vidste du, at Violet er i live?
Ja.
Hvorfor kom du ikke og besøgte hende?
Violet...
Hun har ventet på dig hele tiden?
Jeg gjorde hende ulykkelig!
Hun har det bedre uden mig.
Hun er her også.
Hun venter udenfor lige nu.
Har du nogen anelse om, hvor meget hun ønsker at se dig?
Jeg kan ikke se hende.
Gilbert...
Jeg kan ikke se hende nogensinde igen.
Du…
Han er død.
Gilbert Bougainvillea er død.
Det har alle troet.
Og som årene gik, accepterede alle det...
Så lad mig leve et andet liv.
Gilbert...
Vi skal i gang med vindruehøsten nu.
Jeg vil hjælpe dem.
Alle mændene fra øen tog i krig,
og ingen af dem vendte tilbage.
Hodgins, vær sød at tage af sted.
Jeg kommer tilbage.
Hader...
…du mig?
Jeg forstår ikke Deres spørgsmål.
Har jeg svigtet Dem?
Hvis jeg gør noget forkert, skal jeg nok rette op på det. Sig det!
Nej…
Du gør intet forkert.
Det er min fejl. Jeg har sagt, at du ikke er et redskab.
Men jeg har stadig udnyttet dig.
Selvfølgelig kan De gøre det. Jeg er Deres våben!
Fjendens soldater er på vej!
Hvad skal jeg gøre?
Major! Giv mig Deres ordrer!
Direktør!
Det er ham!
Det er virkelig ham!
Jeg snakkede med børnene.
Fandt De ham ikke?
Jo.
Bortset fra hans arm og hans øje, var han så ellers skadet?
Nej.
Men så kan jeg da se ham, ikke?
Han sagde…
…at han ikke kan se dig.
Er han midt i sin arbejdsdag?
Jeg venter, indtil han får fri.
Det er ikke derfor.
Jeg venter til i aften.
Violet!
Men så i morgen…
Hør…
Jeg vil opsøge ham igen i morgen og snakke med ham igen.
Han bliver nødt til at se dig.
Betyder det, at det ikke er fordi, at han ikke har tid til at se mig…
Men fordi han har sagt, at han ikke vil se mig?
Hvorfor ikke?
Jeg kan ikke rigtig forklare det.
Han sagde, at det er bedst for jer begge to.
Det er ikke godt!
Jeg…
Violet...
Violet!
Når du er færdig med det det, kan vi let bære vindruerne op til toppen.
Du har været en stor hjælp.
Det ser ud til, at der kommer kraftig regn.
Major!
Jeg har fundet ham.
Major...
Major!
Jeg beklager, at jeg er kommet på besøg.
Major, hvis De var i live, hvorfor har De så ikke kontaktet mig?
Hvorfor opsøgte De mig ikke?
Jeg vil gerne se Dem.
Jeg vil gerne fortsætte vores sidste samtale.
Jeg er begyndt at forstå…
…hvad "jeg elsker dig" betyder.
Gå.
Gå!
Jeg venter.
Jeg venter her…
…indtil jeg kan se Dem.
Du har ikke brug for mig nu.
Og når jeg er sammen med dig, husker jeg…
…hvordan jeg tog dig med på slagmarken, da du var så ung…
…og hvordan du mistede begge dine arme…
…på grund af mine ordrer.
Major...
Fortryder De…
…min blotte eksistens?
Jeg må…
…volde Dem mange smerter.
Jeg kan forstå, hvad De føler nu, major.
Jeg forstår ikke alt.
Men jeg forstår en smule.
Din skiderik!
Du kan bruge dem her.
Mange tak.
Der var ingen andre steder at overnatte.
Det er en lille ø. Vi har ikke engang en kro.
Violet sagde, at fyrtårnet også bruges som posthus.
Aha...
Det er igen den sæson, hvor denne blomst blomstrer.
"Prinsens øjne var som blå safirer.
Sværdet ved hans side var dekoreret med funklende røde rubiner."
Du er blevet ret god til at læse…
…Violet.
Bliv hos mig.
Bliv lige ved siden af mig hele tiden, Violet.
Okay.
Er du fra postkompagniet i Leiden?
Hvad? Øh, ja.
Er Violet Evergarden den pige, som var sammen med dig lige før?
Jeres postkompagni fik en opringning fra hospitalet.
Der er en dreng ved navn Yuris, som er i kritisk tilstand.
Yuris? Hvem er det?
Han er en af mine...
…kunder.
Giv dem brevene den dag, hvor jeg kommer i himlen.
Ja.
Jeg tager tilbage.
Jeg tager tilbage til Leiden.
Violet!
Tager du tilbage? Vi er midt i et uvejr!
Bådene kan tidligst sejle i morgen tidlig.
Du skal da se Gilbert.
Skal du ikke?
Jeg vil se ham.
Jeg vil se ham!
Men…
…jeg lavede et lillefingerløfte!
Jeg gav Yuris et lillefingerløfte!
Og der er stadig ét brev, som jeg ikke har skrevet endnu.
Men det vil tage dig mindst tre dage at nå tilbage.
-Kan vi ikke sejle hurtigere? -Det kan ikke gå hurtigere!
Benedict og Iris tog af sted til hospitalet med de breve, du havde.
Godt...
Undskyld mig.
Yuris, dukken er her.
Hun skal skrive et brev for dig, ikke?
Violet?
Jeg er Iris og er her i stedet for Violet. Hun er langt væk.
Hun blev endelig genforenet med ham, som hun har kær.
Er det ham, som lærte hende "jeg elsker dig"?
Ja, det er rigtigt.
Han er stadig i live.
Godt.
Jeg har hørt om dig.
Jeg skal skrive et brev til Lucas, ikke?
Ja...
Hvad skal jeg skrive?
Yuris!
Yuris... Du skal nok klare det.
Stil mig igennem!
Gør det nu!
Yuris...
Det er Lucas...
Hvad skal jeg gøre…
…med det her?
Du skal sige: "Goddag."
Yuris!
Ja.
Goddag.
Lucas.
Ja!
Undskyld, at jeg sagde, at du ikke skulle komme…
…og at jeg ikke ville se dig.
Undskyld.
Jeg er rigtig ked af det.
Hvorfor siger du undskyld?
Jeg…
Jeg blev ked af det, da jeg hørte, at du ikke ville se mig,
men det var det, du ønskede.
Så jeg gjorde mit bedste.
Men jeg blev nødt til at se dig,
så jeg tog hen til hospitalet mange gange…
Og jeg kunne se dit ansigt igennem vinduet.
Undskyld, at jeg sagde noget, som var så ondskabsfuldt.
Nej…
Jeg er slet ikke vred.
Yuris.
Vi vil altid være venner, ikke?
Lad os være venner i al evighed.
Ja…
Godt.
Mange tak.
Det forfærdelige apparat kan af og til være nyttigt.
Yuris!
Hun kunne ikke skrive brevet.
Men han snakkede i telefon med Lucas en sidste gang.
Og han fortalte ham det, som han ønskede at sige:
"Undskyld" og "mange tak".
Og de leverede de breve, som du skrev, til hans forældre og bror.
"Mor, dine pandekager var så lækre.
Hvis jeg havde spist flere grøntsager,
ville jeg have gjort dig lykkeligere.
Far, det var sjovt at tage på fisketure og campingture.
Mor og far, jeg er så glad for, at jeg blev født som jeres søn.
Jeg elsker jer.
Yuris."
Der er også et brev til hans lillebror.
Til mig?
Ja.
"Sion.
Undskyld for de gange, hvor jeg blev vred og skældte ud på dig.
Men jeg var så glad,
da du blev født."
"Tak, fordi du gjorde mig til storebror.
Lev et rigt liv i mit sted.
Og vær god over for mor og far i mit sted.
Hav et sjovt liv med dem.
Få mor og far til at forkæle dig i mit sted.
Min kære bror.
Fra din storebror."
Mange tak, bror!
Jeg er så glad!
Mor og far, er I ikke også glade?
Jo.
Mange tak…
…Yuris.
De sagde, at Yuris var glad for, at du kunne møde den person,
som du holdt kær.
Lad os besøge ham igen i morgen.
Hvis han ikke kommer ud, slår jeg døren ind,
og så vil jeg slå ham.
-Nej. -Hvad?
Hvis du slår majoren, så vil jeg…
-Vio... -Det var for sjov.
Jeg tager tilbage til postkompagniet…
…i morgen.
Hvad?
Jeg vil skrive breve.
Jeg har så meget arbejde.
Violet...
Majoren er i live og i sikkerhed.
Jeg troede, at jeg aldrig ville se ham igen.
Men jeg hørte hans stemme.
Jeg er..
Det er...
…nok for mig.
Pyha...
Godt. Gå bare i gang.
Der er den! Den er på vej op!
Det er utroligt!
Det vil gøre det meget lettere.
Det er den gamle mand og pigen fra postkompagniet!
Gamle mand?
Hør! Vores lærer har lavet den maskine!
-Er det ikke fantastisk? -Jo!
-Se, der er mange! -Kan der være plads til flere?
Den er fantastisk!
Skønt! Jeg vil prøve den.
Den er fantastisk, ikke sandt?
Ja.
Vil du venligst give det her til din lærer?
Okay. Jeg skal nok give det til ham.
Farvel!
Det er ikke din byrde at bære alene.
Alle de unge mænd fra vores ø tog af sted.
Og mange folk døde i den krig.
Det er vores allesammens skyld.
Vi troede, at vores liv ville blive lettere…
…når vi vandt krigen.
Vi hadede alle fra Leidenschaftlich.
Men...
…vi ender allesammen med at blive såret.
Os alle.
Hvis du har et sted at tage hjem til, bør du tage tilbage.
Nej, jeg vil blive her…
…i al evighed.
At have dig her er en stor hjælp for os alle.
Hej.
Fik du endelig mulighed for at vælge din egen vej her på øen?
Det ser ud til at være et dejligt sted.
Bror…
Du har levet et ubekymret liv.
Og du kom ikke engang til vores mors begravelse.
De var meget glade for dig, i modsætning til mig.
Undskyld.
Hør, Violet har besøgt vores mors gravsted i dit sted.
Hun besøger det stadig hver måned.
Jeg havde planlagt at sige undskyld til dig…
…hvis jeg nogensinde så dig igen.
Men lige nu…
…vil jeg proppe dig ned i en sæk,
og slæbe dig hen for at se Violet.
Jeg burde ikke...
…have taget mig af hende dengang.
Men hvad ville du egentlig have gjort?
Jeg ønskede, at hun skulle have haft…
…det sjovere, mens hun var ung…
…så hun kunne nyde…
…de smukke ting...
Og at hun i sit hjerte…
…ville blive inspireret af alt det smukke.
Alt det ønskede jeg at give til hende.
Men…
Det er til dig.
Læs det.
Kære major Gilbert...
Tilgiv mig, fordi jeg kom uanmeldt.
Det her vil være mit sidste brev til Dem.
At jeg er i live i dag,
og at jeg har lært at elske andre,
er takket være Dem.
Tak, for De accepterede mig.
Tak, fordi De læste for mig…
…og lærte mig at læse og for at lære mig mange ting.
Mange tak.
Tak, fordi De købte…
…brochen til mig.
Og fordi…
…De altid var hos mig.
Mange tak.
Af hele mit hjerte…
Tak, fordi De gav mig:
"Jeg elsker dig."
At høre Dem sige "jeg elsker dig",
er blevet en ledestjerne i mit liv.
Siden jeg lærte, hvad "jeg elsker dig" betyder…
…har jeg villet fortælle Dem, at jeg elsker Dem.
Major...
Mange tak.
Mange tak…
…for alt.
Alle har svært ved at være ærlige over for dem selv.
Det bliver mig, der vil give Bourgainvillea-navnet videre.
Vær fri.
Gå.
Violet!
Major...
Gilbert...
Major!
Violet!
Major...
Violet...
Jeg er ikke din herre eller din overordnede længere.
Jeg gjorde dig fortræd.
Jeg er ikke den slags mand, som du tror jeg er.
Jeg er hverken en god herre eller et godt menneske.
Jeg har ikke gjort mig fortjent til dig.
Men selv nu…
Stadigvæk…
Jeg elsker dig.
Jeg…
Jeg vil have, at du bliver hos mig, Violet.
Jeg...
Major...
Jeg…
Violet, du må ikke græde.
Se?
Nu begynder jeg også at græde.
Jeg vil tørre dine tårer bort.
Kom så. Lad mig se dit ansigt.
Jeg…
Major...
Jeg elsker dig, Violet.
Jeg har altid ønsket at gøre det her.
Efter hun afsluttede de sidste opgaver…
…sagde hun op hos postkompagniet.
Hun overtog posthuset i fyrtårnet på øen.
Senere flyttede posthuset hen på hovedgaden.
Telefoner blev almindelige, og dukkerne holdt op med at arbejde.
Men jeg er sikker på, at hun skrev mange breve…
…for de mennesker, som boede på øen.
Alt imens...
Det her frimærke blev udgivet af CH Postkompagniets Mindefond.
Det sælges kun på øen her.
Øen har rekord i at være det sted, der sender flest breve per person årligt.
For længe siden var der et arbejde, som udførtes af kvinder kaldet "dukker".
Øen her havde en populær dukke, som alle elskede.
Hendes navn var…
…Violet Evergarden.
Hun skrev også breve for min bedstemor.
Det, som jeg ikke kan fortælle dem med ord,
kan jeg måske fortælle dem i et brev.
Jeg vil også fortælle dem om mine sande følelser.
De mennesker, som jeg vil fortælle…
…mine følelser til, er her kun nu i dette øjeblik.
Far.
Mor.
Mange tak.
"JEG ELSKER DIG"
VIOLET EVERGARDEN
Tekster af: Karen Marie Svold Coates