Smrt zaživa, v temnotě prospívá.
V sluneční záři chřadne a umírá.
Ale Padlý přinese noc věčnou.
Láska najde světlo v nejčernějších očích,
ale když hvězda umře, všechno shoří.
DRAČÍ PRINC ZÁHADA AARAVOSE
NOVA
Osud funguje záhadným způsobem.
Ostronov měl můj předek,
ale pak byl po generace ztracený, dokud nebyl znovu potřeba.
Ezrane, já jsem nikdy neváhala.
Mé šípy vždy našly svůj cíl, ještě než jsem dokončila myšlenku.
Ale něco na tomhle mi nesedí.
Musím to udělat.
Musím Aaravose zabít.
Co když chtěl, abys Ostronov našel?
Díky hádance sis měl myslet, že je to tvůj nápad, ale chtěl to on.
Co když je to past?
Možná ano, ale i tak se mu postavím.
Teď ne, Mlasku.
Promiň. Nemůžu to slíbit.
Lux Aurea je tak daleko.
Nestihneme to.
Zyme? Co se to děje?
Ty jo!
Ne. To nemůže!
Ne! Callume, ne!
Až bude hotovo, zabije mě.
Nebudeš mít kam jít. Žádnou další schránku.
Budeš zase uvězněn, navždy.
Takový osud si vybírám.
Ten si píšu sám!
Ezrane?
Avizandume!
To je náš syn!
Nemůžeme mu tohle dovolit.
Pospěš, Zyme! Rychle!
Dochází ti čas, temný mágu.
Jednej rychle, nebo statečný král a dračí princ zpečetí můj osud
a zapálí celý svět.
Callume, to nesmíš!
Musím. Když to neudělám, všichni zemřou!
Pozdě, Callume.
Když sešleš kouzlo teď, budeš mi patřit.
Cesta k vítězství neexistuje.
Je konec.
Máš pravdu, neexistuje.
Ani pro tebe!
Protože my obětujeme cokoli, abychom tě zastavili a zachránili svět.
Mé srdce pro Xadii!
Avizandume, v den, kdy jsi zemřel, jsi dal vše, abys ochránil našeho syna.
Vím, že ta láska v tobě stále je.
Vznešení hlupáci jsou stále hlupáci.
Ať už sedm let nebo 700,
můj čas nastane!
Claudie.
Musíš jít!
Pomůžu ti! Já ti…
Nebudu…
přihlížet, jak mi umírá další dcera.
Claudia utíká. Stello, pomoz jim!
Mám tě.
Já vím.
Tak? Vážně bys to udělal?
Zabil mě? Svou sestru?
Já nevím.
Vzdal jsi to se mnou.
Můžu vás oba zabít!
Ale… pořád jsem hodná.
Pořád jsem to já.
Když hvězda zemře…
všechno shoří.
Vy všichni!
Pod má křídla!
A co vaše oběť přinese?
Pouhý okamžik míru, než se vrátím do světa bez vás?
Světa bez veledraků?
Vaše smrt nic neznamená.
Já…
Držte se.
Sbohem, Azymondiasi.
Vždycky tě budu milovat…
Aaravos nás zahnal do kouta. Obětovali bychom všechno.
Úplně všechno.
Ty, já, Callum, Rayla… Skoro jsme se všeho vzdali.
Ale díky nim, díky veledrakům, jsme nemuseli.
Dali nám velký dar, šanci žít dál.
Snažit se být lepší.
Teď je to na nás.
Musíme svět zlepšit.
Ahoj.
Když jsi byl ještě malý, měl jsem plyšového medvědontera.
Miloval jsem ho víc než cokoli na světě,
ale tys ho zničil.
A teď to vytahuješ proč?
Byl jsem naštvaný.
Řekl jsem, že tě nenávidím a budu tě nenávidět navždy.
Máma mi řekla, že můžu být naštvaný, ale nemůže to tak zůstat,
protože se budeme jako bratři potřebovat.
Pořád tě potřebuju, Ezrane. Vím, že to teď bylo těžké, ale…
Taky tě potřebuju.
- Bratři. - Bratři.
Bratři.
Co?
On…
Promluvil? Jo. Takhle zním.
Cože?
- Cože? - Cože?
Aaravos je pryč,
ale ne navždycky.
Za sedm let se jeho hvězdy zas seskupí.
Musíme být připravení, ale musíme žít dál.
Králi Ezrane, možná je konečně čas na obnovu.
Ne.
Cože?
Je čas vybudovat něco nového.
Ty říkáš brambora, já brambor.
Ale je to brambora.
Ne, o to jde.
A co teprve rajčata.
Jsou to rajská jablka! To už jsme řešili!
- Hele, je tu i Gus. - Gus?
Náš svět čelil svému konci, ale přežili jsme.
A teď stojíme na novém začátku.
Dnes založíme nové město.
„Stojíme na místě, kde nás rozdělovala hranice.
Ale nyní místo hranice bude toto město mostem,
místem, kde budou lidé i elfové skutečně poprvé žít pospolu,
ruku v ruce.“
Počkejte! Jestli tohle místo staví elfové i lidé,
mám otázku.
Kdo tomu velí?
Přesně tak.
„Vy.“
Špatný nápad.
„Vy všichni to povedete,
v tomhle městě bude mít každý hlas
v rozhodování o naší budoucnosti.“
Dlouho jsme přemýšleli nad jménem. A Terrestrius vymyslel velmi výstižné.
Ahoj.
Já jsem Terry, jak říkal.
Vítejte ve městě Různozem.
Bude to místo, kde budou všichni vítáni.
Kde se budeme snažit být k sobě laskaví.
Utopie neexistuje.
Ale díky tvrdé práci, disciplíně, vytrvalosti a trpělivosti,
vybudujeme lepší místo.
Vítejte v Různozemi!
Taky mi chybí.
Zajímalo by mě…
kde je.
Sedm let.
Ahoj.
Řekla jsem o tobě Ezranovi.
Vypadal naštvaně, ale prý tě vyslechne.
Vydávám se vám na milost.
Zasloužím si čelit následkům svých činů.
Přijmu spravedlnost.
Jako nájemný vrah jsem sám sebe přesvědčil, že jsem jakýsi mírotvůrce.
Asi zvrácený mírotvůrce.
Věřil jsem, že můj násilný čin byl potřebný,
dokonce nezbytný,
abych zabránil většímu krveprolití.
Ale jakmile jsem se do Katolisu vrátil a viděl vaše oči,
věděl jsem, že jsem lhal sám sobě.
Můj násilný čin zasadil semínka temnoty,
semínka hněvu a nenávisti,
která se rozrostla na tisícinásobek násilí, které jsem chtěl zastavit.
Teď už vidím, jakou bolest v sobě nosíte.
A přesto jste s grácií a silou
zvládl vést svůj lid s laskavostí.
Byl jsem vycvičený přijmout, že už jsem mrtvý,
abych mohl provádět své temné poslání beze strachu.
Ale…
nejsem mrtvý!
Jsem naživu!
Mám rodinu, kterou miluju.
Mám tolik co ztratit, to samé, co jsem vám vzal.
Odpustím ti.
Nevím jak, ale musím to zkusit.
Děkuji, Ezrane. A…
Moc mě to mrzí.
Ne. Mám tě moc rád, Raylo.
Já tebe taky.
Potřebuju ale vědět, co otec řekl jako poslední.
Nejsem si jistý.
Vešel jsem a měl jsem připravený luk.
Ale když jsem vystřelil,
bylo to prapodivné.
Král seděl na okraji stolu a zíral z okna.
Otočil se ke mně a pak…
Co?
Otočil se ke mně a zakvákal.
Takhle…
Nechápu to.
Promiň, Ezrane, ale pár dní a týdnů po té osudné noci
kolovaly zvláštní zvěsti.
Zvěsti?
Připadaly mi přitažené za vlasy, ale tohle všechno mění.
Musíme najít ptáka.
Kdo je to, co…
Callume?
Věříš mi?
Ano.
Tak, už jsme skoro tam.
Jako bychom byli na mostě.
Jestli mám skočit do vody, neskončí to dobře.
Po tom všem jsem pro tebe chtěl udělat něco jen tak pro zábavu.
Tak jsme připravili tohle!
Jsi směšný.
Díky. Teda asi.
Myslelas to v dobrém, že jo?
„Směšný“ může být někdy i kompliment.
Víš, co na tobě miluju?
Všechno.
POSLEDNÍ PŘÁNÍ LEOLY
PŘEJU SI, ABY I VE TMĚ
SMUTNÉ
VYSTRAŠENÉ
OSAMĚLÉ
KAŽDÉ DÍTĚ VĚDĚLO…
JSI MILOVANÉ
Překlad titulků: Beata Krenželoková