MARY ANNE SPIEROVÁ
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
HRDINKA DNE MARY ANNE
Moc dobře vím, že jsem ze všech členek našeho klubu nejmíň cool.
Claudia je královna stylu,
Kristy září v obyčejných džínách
a Stacey je tak šik, jako by byla rozená Francouzka.
Zato já...
Jako modelka!
Jo.
Když každý den odcházím z domu, vypadám buď jak nejstarší batole,
nebo jako nejmladší důchodce.
A asi se tak i chovám.
Kromě KHD se totiž většina mého života odehrává ve společnosti postarší dámy,
která mě učí, jak na copánkový vzor.
Koukej, co pro nás mám!
Vícebarevnou přízi!
Páni, takovej vodvaz.
Cože? Moje máma vyhodila celej tým vodního póla z veřejnýho koupaliště?
Nikdy jsem nezažila, že by se středoškoláci
tak báli těhotný ženský a starý báby.
Neměla strach?
Vždycky říkala, co jí leželo na srdci.
A zastala se každého, kdo se nedokázal bránit.
Díky tomu byla tak skvělá právnička.
Vypadá to, že já po ní nejsem.
Proč to říkáš?
Rozbolí mě břicho, když mám mluvit s někým cizím.
A občas i s někým, koho znám.
Mluvení mi prostě nejde.
Tvá máma se to taky nenaučila přes noc.
Mary Anne, čekáme na tebe nahoře.
Pardon.
- Ahoj, Mimi. - Ahoj.
Klub na hlídání dětí.
Vrací se mi jedna noční můra.
Jsem v Claudiině pokoji, zavolá neznámé číslo a...
Chce tebe, Mary Anne.
Tohle není sen.
Vážně se to děje.
Haló?
Mary Anne Spierová? Tady Francine Delvecchiová.
Pracuju s tvým tátou a říkal mi, že jsi skvělá chůva.
Nepohlídala bys mi Bailey, prosím?
- Já ale... - To není Mary Anne?
Ne! Vlastně jo.
Můžu.
Paráda.
Teda snad.
Co to děláš?
Problém je, že máme s holkama klub,
a musím se zeptat, jestli někdo...
Já ale chci, abys ji hlídala ty, když znám tvého tátu.
A pak se taky bojím...
říkat ne.
Kde bydlíte?
Hezký.
Děkuju.
To jsem neměla dělat.
Klienti si nemají vybírat chůvy.
Je to proti našim klubovým pravidlům.
Promiň.
Nemusíš se omlouvat.
Musíš být víc důrazná.
Stůj si za svým.
Promiň.
Hlavně se pořád neomlouvej.
- Promiň. - Mary Anne!
Nauč se obhájit si vlastní názor.
Nenech sebou zametat.
Chceš, aby tě celý život ignorovali?
A je to tady.
Dejte mi pokoj!
Kéž bych si mohla promluvit s tátou, když mě něco trápí.
Ale on je spíš ten typ, co si i volný čas musí nalajnovat v kalendáři.
Tohle je jeruzalémský artyčok.
Na přílohu k slavnostnímu obědu se to může zdát moc exotické,
ale ve skutečnosti ho tak pojmenovali Puritáni.
Odkazuje na utopii, kterou chtěli v Novém světě vytvořit.
Promiň... Chci to před Dnem díkůvzdání vyzkoušet.
Nechceš se mnou náhodou něco...
probrat?
Věděla jsem, že si zahrávám, ale neudržela jsem se.
Všichni v klubu si myslí, že jsem ufňukánek.
A mně začíná připadat, že mají pravdu. Jen se na mě podívej.
Mají mě za malou holku. I tak vypadám.
Nosím pitomý copánky a ještě pitomější lacláče.
O svým pokoji ani nemluvím. Kristy tvrdí, že jsem neprofesionální.
Podle Claudie jsem měkkota a Stacey...
dělá, jako by ji rodiče nutili se mnou kamarádit.
Přijdu jim ubohá.
Což jsem...
protože nedokážu nic říct, aniž bych se rozbrečela.
Takže holky ti nadávají
- a šikanují tě? - Ne!
Už jsem to Liz jednou říkal...
Nech toho!
Radši zapomeň, že jsem něco řekla.
Někde jsem četla,
že ženy vyjadřují emoce, zatímco muži pro ně hledají řešení.
Já ale druhý den zjistila,
že táta svým řešením jen všechno zhoršil.
Ahoj.
Ty chceš sedět s náma, když tě šikanujeme?
Proč mi to ten táta dělá?
Jsi neskutečná. Přijdeš si domů
a začneš tatínkovi brečet, že jsme na tebe ošklivý.
To ne.
- Ne schválně. - To vysvětli našim.
Táta jim volal, a my teď máme všechny zaracha.
Moc se omlouvám.
Chceme být samy.
- Super! - Holky Shillaberovy.
Jestli sedí s nima, musí být dost naštvaná.
Ahoj.
Můžu k tobě?
Jasně.
- Jak se jmenuješ? - Mary Anne.
Těší mě. Já jsem Dawn. Přistěhovala jsem se z Los Angeles.
Já vím. Taky nemám ráda stereotypy, ale fakt tam jíme jinak.
Nejsi povídavá.
Co tě přivedlo do Stoneybrooku?
Dobrá otázka.
Naši se konečně rozvedli. O nic nejde.
Můj táta je gay, což oba tak nějak tušili,
ale byli na sobě závislí a nevěděli, jak z toho ven. Chápeš?
Jasně.
Moje máma tu vyrůstala
a rozhodla se jít za svými kořeny, aby se s tím vyrovnala.
Neumí ani pořádně ovládat pračku, tak jsem nechtěla, aby tu byla sama.
A co ty?
- Taky jsi tu nová? - Ne.
Kamarádky mi umřely.
Dělám si srandu!
- Žádný nemám. - Jsi vtipná.
Černej humor je fajn.
Chceš říct vtip? Víš, jak se smějou dřevorubci?
Řežou se smíchy.
To je ten nejhorší vtip, jaký jsem kdy slyšela.
Byl na dřívku od nanuku. Mám jich doma celou krabici.
Nanuků, ne těch dřívek.
Můžeš k nám zajít.
Třeba dneska.
Jestli chceš.
Moc ráda.
Nemohla jsem uvěřit, jak rychle jsme se s Dawn skamarádily.
Asi byla dost osamělá.
Ale nejdřív jsem musela jít hlídat Bailey.
Kvůli téhle práci jsem přišla o kamarádky,
ale zařekla jsem se, že to neovlivní můj profesionální výkon.
Malíček!
Musíme naučit tady prince, jak se správně chovat.
Že ano, královno?
Já nejsem královna, ale princezna!
Královna nosí šaty, co vypadají jak krabice!
Já hloupá!
Tak pijeme.
Jejda.
Výborně, Vaše Výsosti.
Teď máme důvod jít ti vybrat nové šaty!
Tady nic nenajdeme.
Kde máš šaty, princezno Bailey?
To je moje starý oblečení. Nový mám tady!
Tohle jsou krásný šatečky.
A tyhle mám nejradši.
Mami!
Princezno!
Bavíte se dobře?
Omlouvám se. Nejsme moc nahlas?
Ani náhodou. Jsem ráda, že si tak dobře rozumíte.
Mami, koukej, co mě Mary Anne naučila.
A tehdy mi to došlo.
Bailey je holčička. A šaty nosí, aby to šlo poznat.
Vysvětlím ti to.
- Jsi pravák, nebo levák? - Pravák.
- A to, že jsi pravák, víš odmala? - Asi jo.
Kdyby tě někdo nutil dělat všechno levou rukou, bylo by to divný, ne?
Kdybych měla nůžky, určitě bych se střihla.
A tak se cítí Bailey.
Stejně jako ty víš, že jsi pravák,
Bailey ví, že je holka.
Každý chce, aby jeho vzhled odpovídal tomu, co má uvnitř.
- Jo. - Aspoň má rodiče a chůvu, co to chápou.
Má štěstí.
Dost se v tom vyznáš.
To proto, že jsem z Kalifornie.
V tu chvíli mi došlo,
že jsem si poprvé našla kamarádku i bez Kristy. A právě včas.
Z toho, jak druhý den probíhala schůze, to vypadalo, že jsem o všechny přišla.
Klub na hlídání dětí.
Tady prezidentka Kristy Thomasová.
Dobrý den, paní Delvecchiová.
V neděli?
Páni, půjdete do divadla?
Podívám se, kdo...
Jistě.
Určitě bude moc ráda.
Mary Anne je totiž nejlepší.
Děkuju.
Takže odteď si lidi vybírají jen Mary Anne?
My ostatní tenhle týden stejně nesmíme z domu.
Až na schůze klubu.
Pořád byly naštvané.
A možná i právem,
ale aspoň jsem mohla strávit víkend s novou kamarádkou.
Pardon. Neměla bych jí být tak posedlá.
Pozvala mě, abych šla s ní a její mámou na ženský kroužek vaření k její tetě Esmé.
Je trochu bláznivá,
ale pořádá super akce.
Pokud ti nevadí, že miluje neošamanismus.
Do háje!
- Nezapomněly jsme... - Šalvěj?
Jsi skvělá.
Jen víc používám levou hemisféru.
Přesně takhle to popisuješ i na terapii, viď?
Konečně!
Naše bohyně! Zabilo by vás přijít včas na vlastní uvítací rituál?
Ahoj, Esmé.
Tvoje teta je Morbida Osudová?
Cože?
Tak jí říká holka, co bydlí vedle.
Takový čarodějnický jméno by chtěla.
- Takže je čarodějnice. - Jo.
Spíš duchovní léčitelka.
Dámy, tarotářka musí za 45 minut odejít.
Tak jdeme na to.
Chytněte se za ruce, měsíční sestry. Shromáždily jsme se u ozdobného pařezu.
Jak všechny víte,
nov tento měsíc vstoupil do Štíra,
a proto mnoho z vás jistě prožívá tento týden nečekané zvraty.
Prosím.
Přistupte
a podělte se s námi o vaše změny.
Vesmír vás poslouchá.
Můžu začít?
Má milá Dawn.
Pojď!
Mluvicí hůl je tvá.
Jen jsem chtěla poděkovat své tetě Esmé
a i všem ostatním za krásné uvítání.
Stěhování je asi ta největší změna, jaká existuje.
Já tě chápu.
Minulý týden mi můj bejvalej chtěl...
Barb, teď nejsi na řadě.
Ale změna přináší i něco dobrého.
Jako třeba mou novou kamarádku, která je tu se mnou.
Mary Anne.
Přivítejte Mary Anne.
Pojď se nám svěřit.
To ne.
Mluvení na veřejnosti, další moje noční můra.
Tak do toho.
Nestyď se.
Odhal svou duši. Otevři se nám.
Odhalit svou duši?
Otevřít se?
Ne, že bych nechtěla.
Já nemůžu. Pardon.
Mary Anne!
- Mary Anne! - Ta holka je úplně jasnej Štír.
Mary Anne, počkej!
Co je?
Omlouvám se.
Promiň, že jsem stydlivá a nejsem cool a vtipná.
Že se bojím všeho a všech. Promiň.
A promiň, že se pořád jen omlouvám.
Tak jo.
„Tak jo“?
Jo.
Obřad sdílení při novu není pro každého.
Ale…
já tě přece ztrapnila.
Musíš si myslet, že jsem pitomej ufňukánek,
co ze sebe celou dobu dělá hlupáka.
Ne. Já chápu, že tě to vyděsilo.
Ale na mým názoru stejně nezáleží.
Když si budeš myslet, že jsi ufňukánek,
proč bych ti to měla vyvracet?
- Občas si připadám neohrožená. - Pojď.
Nemusíme se tam vracet.
Co si jít sednout a povídat si?
Ale jinak...
- si připadám jako malý dítě. - Co Uno?
Kéž bych to mohla probrat s někým,
kdo by mě pochopil.
Já chci maminku.
Přesně.
Za pár hodin bude zpátky.
Do té doby si stihneme hrát na královskou svatbu aspoň pětkrát.
Bolí mě hlava.
To ne!
Bailey celá hořela.
Francine,
asi to nezvednete, protože My Fair Lady má dlouhé první jednání, ale...
Bailey má horečku.
Čtyřicet stupňů. Nevím, co mám dělat.
Hned mi pak zavolejte, prosím.
Napadlo mě zavolat ostatním členkám klubu,
ale asi by mi to nezvedly, jak jsou naštvaný.
Volala jsem tátovi, ale taky mi to nebral.
Nebyl nikdo, kdo by nás zachránil. Byla jsem na to sama.
- Haló? - Pohotovost.
Dobrý den, potřebuju pomoct.
Byla jsem vyděšená,
ale při pohledu na ni mi došlo, že musím být statečná.
Bailey!
Sleduj. Dělám rybu!
Tak jo. Chvíli to trvalo, ale nakonec jsme tu složku našli.
Adresa Burnhill Road 32 sedí?
- Ano. - Dala jsi mu napít?
V případě dehydratace zavedeme kapačku. Ať se převleče.
Já nechci modrou.
No...
Prý tu někomu není dobře. Tak se na to podíváme, mladíku.
Mohli bychom si promluvit venku?
Vím, že máte spoustu práce.
Ale kdybyste se podívali na ni, a ne na její záznamy, zjistili byste...
že Bailey není kluk.
Tímhle přístupem jí jen dáváte najevo, že ji ignorujete.
Bude se cítit nedůležitě a poníženě.
Nejenže jí to nepomůže, ale ani ji to neuklidní.
Chovejte se k ní prosím tak, jak si zaslouží.
A kdyby to bylo možné, nemáte jiné než modré pyžamo?
Omlouváme se.
Mary Anne.
Tati.
Mary Anne.
Díky Bohu za tebe.
Kde mám Bailey?
Támhle.
Zlatíčko.
Teď už přišli Bailey ochránit její rodiče.
A já se musela vypořádat s tátou.
Tati,
omlouvám se.
Vím, že jsem měla radši počkat, až mi zavoláš. Nechtěla jsem tě děsit.
Chtěla jsem mít jistotu, že Bailey nic není.
Počkej. Ty si myslíš, že jsem na tebe naštvaný?
Vyrazila jsi mi dech.
Když jsem tě slyšel mluvit s doktory, připomněla jsi mi tvou mámu.
Vážně?
Ano.
Možná tě to překvapí, ale...
nebylo snadný...
tě vychovávat bez ní.
Většinou mi přijde, že nevím, co vlastně dělám.
Ale když jsem teď viděl, jak ses zastala té holčičky,
říkal jsem si, že když dokážeš tohle, asi jsem nebyl tak hroznej táta.
Tvoje máma by na mě byla asi i trochu pyšná.
Určitě byla.
Děkuju.
Můžu se na něco zeptat?
Jasně, ptej se.
Mohla bych změnit účes?
Chci si připadat sebevědomější a dospělejší,
což je těžký, když vypadám jak malá holka.
Mary Anne, klidně si nos účes, jaký chceš.
Vážně?
Pletl jsem ti copánky,
protože to bylo jediný, co mě máma naučila.
A co oblečení?
Co s ním?
Lacláče s koťátky?
Tašky na kolečkách?
Tak počkat.
Taška na kolečkách ti šetří záda.
Jestli chceš až do smrti skuhrat bolestí... nos něco jinýho.
Díky, tati.
Jsem na tebe pyšný.
Podle vzhledu často nepoznáte, jaký je člověk uvnitř.
Zmrzlinu?
Jasně!
Ale když se ho nezeptáte, nebude vás moct překvapit.
V pondělí jsem čekala, že na schůzi klubu dojde k hádkám.
- Ale když jsme u těch překvapení... - Všechno víme!
Tvůj táta zase zavolal všem rodičům a řekl jim, co se stalo.
Mary Anne, jsi hrdinka!
A už nemáme zaracha.
Je rád, že jsi v klubu s holkama,
- co mají tak dobrý vliv. - S náma!
Jo!
Jaký to bylo jet sanitkou?
Já bych začala panikařit.
Mary Anne ne. Ta zachovala chladnou hlavu.
Díky tobě má klub ještě lepší jméno. Že jo, Kristy?
To je pravda.
Musíme to oslavit.
V křesle mám kyselý žížalky.
A pro ty, co nemají rády želatinové bonbony, tu máme...
lentilky!
Promiň, že jsem na tebe byla v jídelně hnusná.
Sestavila jsem ti playlist s názvem „Marry Anne je boží“.
Protože jsi boží.
Tak co?
Budeme se zas kamarádit?
Pokud to nevadí tvý nový nejlepší kámošce.
Kristy.
Nebuď jak malá.
Já té Morbidě moc nevěřím...
Teda tetě Esmé a jejím řečem o novu ve Štíru.
Ale tenhle měsíc mi přinesl spoustu změn.
Skvělou novou kamarádku
a taky nový super styl.
Konečně můj vzhled odpovídá tomu, jaká jsem.
Dospělá a správňácká.
Navíc mi táta dovolil pozvat Dawn a její mámu na Díkůvzdání.
Moc ti to sluší.
Ani si je dopředu neproklepnul na internetu.
Malý krok pro člověka, velký skok pro tátu.
Už jste tu!
Ahoj! Páni.
Moc ti to sluší.
Uplavala!
Tati, tohle je moje kamarádka Dawn a její máma.
Sharon?
Richarde.
Vy se znáte?
- Už dlouho. - Chodili jsme spolu na střední.
Chodili spolu. Byli pár.
Doufám, že taky děláte nádivku.
No... teta Esmé je pořád stejná.
- To jo. - Jo.
- Pojďte dál. - Díky.
Já věděla, že to bude speciální oslava.
- Páni! - Ale netušila jsem, jak moc.
Překlad titulků: Anna Hulcová
Pro Finna Winna Bousqueta