EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Faren min sa en gang at ungdomsskolen er den verste perioden i livet.
Han ville ikke gjenta det for en million dollar, noe jeg forstår,
men samtidig,
det er ikke så ille.
Sjetteklasse var en komplett katastrofe,
jeg fikk diagnosen diabetes type 1,
og ble drevet ut av Manhattan av diskriminerende bøller.
Men syvende var mye bedre,
og åttende har hittil vært en enda større oppgradering.
Glimrende, som vanlig.
Jeg bør ikke si det, men du er favoritten min.
Takk, Ms. Katimski.
Hardtarbeidende, smart, ansvarlig,
og er det rart at jeg, som voksen, er sjalu på klærne dine?
Jeg vet ikke. På en måte.
Og du er morsom. Fortsett slik!
Jeg har funnet flyten i Stoneybrook,
og mye skyldes Barnevaktklubben. De er ikke som New York-vennene mine.
Jeg lærer så mye om kunst, aktivisme, bygge opp et firma.
Og selvsagt lærer de viktige ting av meg også.
Voilà. Sånn lager man en idiotsikker fiskebeinsflette.
Så fint! Jeg er en havfrue.
Kan du ta meg? Håret mitt er en katastrofe.
-Ja. -Bruk denne.
Mye enklere enn det der.
Kristy! Herregud.
-Den ser bra ut. -Vi tar det etterpå.
Men det jeg liker best med åttende er at jeg føler
at jeg har overvunnet diabetes og kan gå videre med livet.
Du har visst fått kontroll på dette.
Å ha diabetes er som å løse et matteproblem,
og jeg er flink i matte.
Ja, hun fikk nettopp 98 prosent rett.
Overgangen til trådløs pumpe gikk sømløst.
Bare husk å bytte…
Sted hver tredje dag for å unngå infeksjon.
Og før det…
Om insulinet ikke blir absorbert. Jepp.
-Full kontroll. -Både type 1 og type A.
Ja, hun er som en mini-voksen. Vi er så stolte av henne.
Slapp av, mamma. Skulle tro du var PR-agenten min.
Hun er bare oppspilt. Vil du fortelle henne det?
Hva? Er du invitert til en galla?
Og du skal bli forsidepike!
Det er for Forskning For Unge med Diabetes.
Legen min er i styret og nominerte meg som forsidepike.
En galla? Forsidepike? Du er den stiligste i Stoneybrook.
Barnevaktklubben. Dette er Kristy Thomas, president og grunnlegger.
Og det er enda en ganske kul greie.
FFUD lar meg arrangere moteshow på gallaen.
Hei.
Greit, Mrs. Johansen. Søndag ettermiddag klokken to.
Er du ledig, Stacey?
-Hun har moteshow og fotoseanser. -Kutt ut, dere.
Ja, jeg kan.
Moteshowet handler ikke om couture, men om å selge disse veskene.
-Hva er couture? -Senere.
Folk med diabetes har utstyret i disse,
pluss nødsnacks og juice i tilfelle blodsukkeret er lavt.
Så triste de er. Skulle ønske jeg kunne dekorere dem.
Det kan du. Vi kan lage et design
som gjør veskene funksjonelle og søte, så lager vi dem.
Jeg elsker venneprosjekter.
-Hvem står modell? -Jeg tenkte at kanskje dere vil?
Hva? Jeg? Modell?
Foran en gjeng rike, snobbete folk?
Hallo. Nei.
Det er for en god sak.
Greit. Men jeg går ikke i kjole.
Greit for meg.
Herregud, jeg gleder meg!
Kom inn. Jeg er så glad for at dere er her.
-Kristy jobber med vesken sin. -Dawn, fortell om ideen din.
Budskapet skal være antikapitalistisk, for diabetesutstyr koster latterlig mye.
Det er livsnødvendig, det skal ikke koste penger.
Noe om at helsevern er en menneskerett
og at kapitalismen er en gift som bryter ned samfunnet,
bare søtt.
Ok, ha det!
For en generasjon.
Politisk engasjert, samler inn penger til diabetes på fritiden.
Da jeg var på deres alder, brydde jeg meg bare om gutter og lipgloss.
Og jeg er fortsatt opphengt i det.
Apropos gutter, hvordan går det med deg og Watson?
Lever dere i de nygiftes lykkeboble?
Det gjør vi.
Vi vurderer å prøve å få barn.
-Sprøtt, ikke sant? -Nei.
Dere vil bringe mer kjærlighet til verden.
Jeg tror kanskje at en baby kan gjøre familien vår komplett.
Forene oss.
Trenger dere det?
Jeg angrer ikke på noe. Jeg har fantastiske barn.
Men jeg lurer på hvordan det ville ha vært
om jeg hadde gjort det med rett mann.
Jeg har en fruktbarhetsstatue.
Den hjalp min venn Soleil med å bli gravid.
Hvem vet hvordan å bli gravid vil bli i min alder?
Du vil trenge akupunktur.
Ja. Ok, nok om meg.
Hva med deg og Richard? Gi meg sladder.
Vi er i gang, på ordentlig.
Det er klining og hvisking til planlagte tider, så han føler seg komfortabel.
-Vi er bare… -Herregud, æsj.
Voksne som sier sånt gjør at jeg vil…
DØ
Mallory, hvorfor skriver du det? Dette skal være oppløftende.
Det skal bli "Diabetessaker".
Skjønner? Den inneholder alt diabetesutstyret.
Jeg er ikke ekspert, men diabetes staves ikke sånn.
Å.
Kan jeg få en ny veske?
Vi kan fikse det.
Det er femte glass vann på 20 minutter. Går det bra?
Ja. Jeg har bare litt høyt blodsukker.
Veldig høyt. Dette kan ikke stemme.
Jeg tror appen er ødelagt. Jeg tar en prøve.
Det skjer noen ganger? Blodsukkeret blir plutselig ikke bra?
Ja, noen ganger.
Men jeg har et bra system på det.
Jøss. Stacey, du er så moden.
Du viser diabetesen hvem som er sjef.
Det er Stacey-Diabetes 1-0.
Ikke oppmuntre henne, Mal.
Hun må slappe av. Hun er 13, men blir snart 35.
Kan du flette håret mitt etterpå?
Jeg prøvde det hjemme, men det ble en trist flette.
Så klart.
Slik lager du fiskebeinsflette. Dra de ytterste hårstråene mot midten.
Så pleier jeg å…
Her.
Kristy!
-Hva gjør du med håret? -Ingenting!
Karen lekte med det.
Skal du la det nye søskenet leke med det?
Hva?
Moren din sa det til mamma. Hun og Watson skal få barn!
Gratulerer.
Hallo?
Fryste skjermen,
eller har du følelser jeg burde ha tatt hensyn til?
Nei, jeg er her. Jeg bare…
Jeg har ingen følelser. Det visste jeg ikke.
Ok.
Moren min har sikkert misforstått.
Hun har drukket tre kombuchaer i dag. Glem at jeg sa noe.
Hvorfor har hun skjult det?
-Vel… -Jeg vet hvorfor.
Hun tror at jeg misliker familiesammenslåingen
og at en baby vil frike meg ut.
Du friker ut nå, naturlig nok.
På grunn av hemmeligholdet! Jeg elsker babyer. Jeg er barnevakt!
-Du bør… -Jeg mener det.
En baby blir helt fantastisk.
Det er kjipt at mamma tror at jeg ikke vil like det.
Fryste skjermen din nå?
Beklager. Jeg ventet på at du ble ferdig.
Jeg må fikse dette.
Thomas ut.
Ok, dette er neste nivå.
Degas møter McQueen. Stace, hva synes du?
Veldig fin.
Går det bra?
Du har vært litt Spacey Stacey i dag.
Jeg må ha litt juice.
Appen min var ikke ødelagt.
Blodsukkeret var høyt, og nå er det for lavt.
Det har aldri oppført seg sånn før.
Bedre. Proteinpause.
Jessi, det der er den mest deprimerende snacksen jeg har sett.
Vil du ha ordentlig mat, som smågodt?
Senere. Nå må jeg spise noe som maksimerer energien min.
Mate musklene mine. Det er en formel, som med Stacey.
Ikke egentlig.
Jessi skal bli superidrettsutøver. Jeg vil bare unngå å havne i koma.
Ja, absolutt.
Det fungerer i alle fall.
Jeg når ikke tærne mine, noe jeg bør kunne i min alder.
Stace. Se, så fin. Hva synes du?
Alle regnet med at jeg har kontroll, og det skal jeg.
Nivåene har vært rare, men juice vil gjøre alt normalt.
Husk, det er et mattestykke. Og hvem er bedre i matte enn meg?
Problem løst, akkurat som forventet.
Nå er jeg klar for den beste kvelden noensinne.
Galla!
GALLA UNDER STJERNENE VI STØTTER FORSKNING
Å, jøss.
Så mange mennesker.
Moro. Så gøy.
Slapp av, mamma kommer snart. Om en time.
-Snart, om en time. Typisk Sharon. -Hei.
Gallaen er helt vill. Jeg møtte en som heter Scoop.
-Kristy! -Hei. Bli med meg nå.
Ok.
Hold deg unna champagne. Ok.
Det var én gang.
Er vi smittsomme?
Nei, kjære.
De synes vi er ukule, noe som er urettferdig, for vi er morsomme.
Ja, veldig.
Morsomme.
Hvem vil ha en drink? Jeg tok med brikker.
-Kult. -Ja. Flott.
Glem det.
Ta-da! Denne skal bli min.
Til den nye valpen? Er det ikke litt mye?
Nei, ikke til Shannon.
Den er til mamma og Watson. De skal ha barn.
Herregud! Gratulerer.
Som en med rundt 40 søsken kan jeg gi deg noen tips.
Takk, men de har ikke sagt noe ennå.
De sa det til Dawns mor, Dawn sa det til meg.
Jeg tror mamma har fått feil info.
I går vasket hun klærne med badeskum.
Nå er t-skjorta mi regnbuefarget.
Nei, det er ikke sånn.
De tror at jeg ikke liker denne Thomas-Brewer-bindestrek-situasjonen,
og at jeg ikke vil utvide familien.
Men det vil jeg, og babykurven beviser det.
Jeg elsker ideen.
-Flytt deg. -Ok.
Ok.
Her er instruksjonene.
Dawn. Du må oppholde mamma og Watson.
De må for all del ikke se den. Det skal være en overraskelse.
Operasjon Foreldredistraksjon.
Ok. Mallory, Mary Anne, sørg for at ingen andre byr på babykurven.
Jeg har spart barnevaktpenger, men er verken milliardær eller en Brewer.
Hvordan skal vi hindre folk i å by?
Vesken på tvers, så slipper jeg trøbbel med remen.
Perfekt. Gleder meg til å se piruetten din.
Folk vil flippe ut.
Jeg følte alt mulig i kveld. Spent, stolt og veldig nervøs.
Så, hvordan føler du deg?
Jeg var aldri dårlig.
Ok, men si ifra om du blir det.
Claudia, det går bra nå. Legg det bak deg.
Se på dette.
Tro meg, Mrs. Pappadakis. Du tror du vil ha babysaker,
men det vil du ikke.
Unnskyld.
Men elektroverktøy trenger du.
La oss by!
Et solid valg.
Det er så mye du må sette sammen. Ingenting kommer ferdigmontert.
Har det!
Du bør by på denne.
Den er for folk med diabetes,
men kan fungere for en mor på farten.
Fyll den med våtservietter,
smokk, snacks om du blir sulten.
Stol på oss.
Vi er barnevakter.
Perfekt.
Ja.
Vi klarte det!
Er du Skorpion, Liz?
Seriøst?
Er det dårlig?
-Er jeg dårlig? -Nei.
Hva om jeg leser horoskopet ditt? Eller alle horoskopene deres.
Jeg tar en runde. Sharon kan ha gått seg vill.
-Ja. Vi blir med. -Ja.
-Ikke dra! -Hvorfor ikke?
Fordi Liz, du må svare på spørsmål om eiendomsmarkedet.
Kommer renten til å gå opp eller ned?
Og hva er best for økonomien?
-Gode spørsmål, Dawn. -Ja.
Greia med renten er at den bestemmes av sentralbanken.
Den påvirkes mer av økonomien enn omvendt.
Søren.
Jeg kan ta resten om du vil sette deg.
Kanskje en pause før showet starter?
Claudia, hvorfor behandler du meg som en invalid?
For millionte gang, det går bra.
Du virker litt sliten.
Selvsagt er jeg sliten, Jessi!
Jeg har planlagt moteshow, designet vesker og skrevet tale.
Men jeg kjemper meg gjennom det.
Jessi, jeg henter veskene.
Jeg ville benekte det, men jeg visste at noe var galt.
Jeg var ekstra sliten og veldig humørsyk,
symptomer på lavt blodsukker - igjen.
Stacey, din tur.
Jeg introduserer deg, du holder tale, så tar vi moteshowet.
-Er du klar? -Ja. Jeg er klar.
Det jeg sier
er at jeg ikke tror på ekteskapet som institusjon.
Ikke ta det ille opp. Bryllupet deres var vakkert.
Takk.
Det er et personlig valg.
Kjære, skal vi se på den stille auksjonen?
Det vil jeg mer enn gjerne.
Da gjør vi det.
-Vent! -Mamma, Watson. Gratulerer!
Det er en babykurv. Fin, ja?
-Den er tung. Kan du holde den? -Ok.
Hei, hva er dette? Hva skjer?
Dere har lenge prøvd å få barn,
og min adferd har indikert at jeg ikke har ønsket det.
Men det vil jeg.
Jeg elsker storfamilien vår, og gleder meg til utvidelsen.
Takk.
Kjære, jeg…
Vi må komme oss bak scenen før showet.
Advarsel, Stacey er i dårlig humør i kveld.
-Hva mener du? -Sikkert diabetesen.
Hun har lite energi og er gretten.
Veldig gretten.
Hardtarbeidende.
Smart.
Ansvarlig.
Det er et par ord som beskriver vår nyeste ungdomsambassadør
Anastasia Elizabeth McGill.
Dere kjenner henne som Stacey.
Hun er et eksempel på hvordan man kan blomstre med diabetes.
Som dere vet har mange barn type 1…
Hei, Stace.
Men jeg tror at…
Hei. Still dere opp.
Skal du ikke holde tale?
Jo, stemmer.
Går det bra? Claudia sa at du ikke var…
Seriøst?
Sier du det til alle?
Fin bestevenn.
-Unnskyld. -Damer og herrer, ta vel imot
Stacey McGill.
-Jeg mente ikke å… -Det går bra.
Hei, alle sammen.
Tusen takk for at jeg fikk komme.
Da jeg fikk diagnosen diabetes type 1,
trodde jeg livet mitt var over.
Men…
Jeg skulle si at diabetes hadde gjort meg til en supermoden person
som hadde alt under kontroll. Men se på meg.
Det var blank løgn.
Unnskyld.
Jeg klarer ikke. Jeg…
Jeg føler meg uvel.
Er legen min her?
Jeg vet at jeg tok riktig mengde insulin.
-Spiste du middag? -Nei.
-Jeg visste det! -Vi snakket om dette.
Mr. og Mrs. McGill, la Stacey snakke.
Jeg er bare så flau.
Du anbefalte meg til FFUD og fikk meg invitert,
og se på meg nå.
Blodsukkeret er ute av kontroll.
Jeg er falsk.
Det finnes ingen perfekt representant for diabetes.
Alle har dårlige dager, uansett hvor mye kontroll de har.
Jeg trodde det handlet om tall
og at jeg kunne eliminere alle feil. At det ville gå bra.
Det vil gå bra.
Da jeg fikk diagnosen, ble jeg så motløs.
Jeg vil ikke tilbake dit.
Det hender noen ganger. Det er en livslang sykdom.
Men du vet, Stacey, å ikke skamme seg over sykdommen
betyr ikke at du må elske å ha den hele tiden.
Noen ganger suger det.
-Ikke sant? -Ja.
Skål.
For å være snill mot deg selv.
Skål.
-Skål. -Skål.
Det var en morsom kveld.
Heia diabetes!
Ikke "heia" på en positiv måte. Det er en sykdom.
Folk lider.
-Ja. -Ja. Ok.
Jeg går opp og ser om Andrew får plass i babykurven.
Men kanskje dere kan ta en liten prat.
-Vi tar dette. -Greit.
-Snakk! -Ja. Ha det.
Beklager den babygaven. Jeg trodde den ville gjøre deg glad.
Jeg ble så glad, skatt.
Jeg trodde ikke et øyeblikk
at du ikke ville støttet oss om vi fikk et barn til.
Jeg var sikker. Det var derfor jeg ikke sa noe.
Hva?
Vel, du vet, å få barn er alltid en reise, men spesielt i min alder.
Det kan bli tilbakeslag. Jeg ville ikke si det
før jeg visste at vi skulle prøve
eller kanskje til vi visste at det kunne skje.
Er det sant? Blir det så vanskelig?
Jeg vet ikke. Det er ingen garantier.
Og da jeg så deg
bli så glad da du sa at du elsker familien vår,
og at du gleder deg til at den blir enda større…
Jeg følte så mye press, for hva om jeg ikke kan levere?
Jeg vil ikke bygge opp forhåpninger.
Å nei, mamma.
Uansett hva som skjer, har vi dette, og det er nok.
Du er utrolig.
Jeg er allerede emosjonell.
Tenk deg om jeg må gå på hormoner eller noe?
Skal dere prøve? Er det offisielt?
-Kristy. -Mamma.
Det er en prosess, ikke sant?
-Jeg vet. -Ok.
Jeg gleder meg sånn. En baby!
Jeg mener, potensielt. Ikke noe press.
Takk.
Jeg elsker deg.
Å huske å være snill mot seg selv gjelder ikke bare
perfeksjonister i åttende som har diabetes. Det gjelder alle.
Torturkammer!
-Prøv å sitte i ro. -Det gjør ikke vondt når Stacey gjør det.
-Jeg bare sier det. -Hvor er hun?
Hun er 4,23 minutter forsinket.
Hei. Beklager at jeg er sen.
Det går bra.
Ok, jeg skylder dere en unnskyldning for at jeg var en moteshow-heks.
Når blodsukkeret er lavt, blir jeg irritabel.
Det er ikke en unnskyldning.
Det er greit, Stace. Vi er glade for at du er bedre.
Unnskyld, Claudia.
Du ville bare passe på meg.
Og Jessi, beklager at jeg kjeftet på deg.
Det skyldtes ikke bare blodsukkeret.
Jeg er sjalu fordi kroppen din kan så mye, mens min krever mye for å fungere normalt.
Det går bra.
Gruppeklem?
Jeg hater å ødelegge øyeblikket, men hvorfor kom du så sent?
Jeg ble distrahert av noe som kom i posten.
-Stace, du ser fantastisk ut! -Herregud!
"Stacey McGill, rir blodsukkerbølgen."
God overskrift, ikke sant?
Jeg vil ikke være et glansbilde for diabetes.
Jeg finner ut av ting.
Du gjør det ganske bra.
Vi solgte alle veskene du lagde.
Fordi jeg er en dyktig selger.
Skulle ønske vi kunne gått modell. Jeg trenger glamour.
Det kan vi fortsatt.
Jeg la press på meg selv for å bli så god som mulig.
Best i matte, best på stil, best til å håndtere diabetes.
Men jeg glemte det viktigste,
det jeg har vært flink til uten å prøve:
Å være en god venn.
BASERT PÅ ROMANSERIEN AV ANN M. MARTIN
Tekst: Kjetil Almås