LONDÝN, 3. SRPNA 1896
STROHMANŮV ÚSTAV PRO DUŠEVNÉ CHORÉ
O TŘI ROKY POZDĚJI
Dobré ráno, paní Trueová.
-Paní Trueová. -Slečno Adairová.
-Sluší vám to. -Taktéž si myslím.
SIROTČINEC SV. ROMAULDY
Kupte si The Star !
Pátá oběť Maladie!
vražedné řádění brzy předčí Rozparovače!
Asi nevíš, jak tohle dopadne.
Ty záchvěvy nepřicházejí na zavolanou...
Zkusme to vyřešit způsobně, ne jako s tím hospodským.
-On měl brokovnici! -Tak se vymlouváš pokaždé.
Pokaždé, když mají brokovnice.
-Co je to za dívku? -Myrtle Haplischová.
Má něco s hlasem.
-Dobrý den. Pan Haplisch? -A vy jste...?
Amalia Trueová. To je kolegyně Penance Adairová.
-Reverend nás ohlásil? -Jo.
Ohledně Myrtle. Pojďte dál.
Ženo! Prosím, pojďte do předpokoje.
Říkají, že Myrtle by mohla být... Dotknutá.
Posledních pár let se o těch dívkách mluví.
Že jsou nemravné.
Ani mravné, ani nemravné. Být Dotknutá není povahová vada.
Ta vražedkyně, Maladie, k nim taky patří, ne?
Maladie je vražedkyně. Nevím, je-li Dotknutá.
-Ani o Myrtle to nevíme. -Ta teda je Dotknutá.
Sám rohatej ji potrkal!
Máme za to, že je zde jistý ďábelský element.
Posedl ji Lucifer, tak je to! Promlouvá skrze ni.
Nahoru!
Ano, reverend se zmínil o postižení řeči.
Protože se jí zmocnil Satan!
Chrlí sprostosti, udělal si z jejích úst žumpu!
To je poněkud obrazné...
-Nová konvice. Píská, když... -Sophie, konvice!
Je tedy Myrtle doma?
-Proč je v řetězech? -Ať nenakazí zbylé děti...
Myrtle jediná mohla podle nového pracovního práva vydělávat.
A teď tohle?
Myrtle? Já jsem Penance a tohle je paní Trueová.
Můžu si sednout?
Přišly jsme ti pomoci s tvými potížemi.
U spousty dívek se objevila určitá zvláštnost,
vloha, ale s paní Trueovou jsme jim pomohly to zpracovat.
Chtěla bys taky?
-Promluv, Myrtle. -Spíš: "Promluv, Satane."
Vidíte?!
Myrtle, ty mi rozumíš, viď?
A co teď?
-Čínština? -Většina.
Něco z toho je ruština. A řekla bych turečtina...
Mysl jí zaplavily veškeré známé jazyky.
Jak by se dívka jako Myrtle naučila čínsky?
Nikdy ani Číňana neviděla!
Alespoň můžeme vyloučit jakýkoliv ďábelský vliv.
Že by ti akrobati?
Ne, ti prostě jen kejklovali.
Tady v Barney Parku dělávají přemety a chodí po laně.
Bylo na nich něco zvráceného. Hned jsem to říkala.
A měli tam i opici! Dívala se přímo na mě.
Jistě. Dovolte mi upřímnost.
Až budete dost vděční, že se jí dostane takové péče...
Udrž je dole!
Ovšem.
Pánové... Nešlo by to způsobněji?
Děvko!
Penance! Blýskavku!
Běž pro kočár!
Tati! Ta paní se poprala!
Pojď! Rychle!
Uteč, Myrtle!
Trueová!
Viděla jsi ten obličej?
Mám asi radši, když vytáhnou brokovnici.
Ne, beru zpět.
Neujedeme jim. Musíme přepřáhnout.
Ale vždyť je to jen prototyp!
Nám to taky přijde divné.
Hlavy dolů!
Uhněte!
Držte se!
Bude asi lepší, když u nás na chvíli zůstaneš.
Jestli chceš.
S těmi chlapy si poradíme.
Zjistíme, co chtějí nebo co jsou zač.
Jak jsi s nimi poradíme? Trueová?
Pojedeme do opery.
Vidíš? Už máme plán.
VIKTORIÁNKY 1. díl
Je to jen ženská.
Pět zavražděných mužů? Řekl bych, že bude víc než to.
Ano, vražda. Velmi znepokojivé.
Tahle "Maladie" je šílenec.
Scotland Yard má na její dopadení zvláštní oddíl.
Co na tom, jestli je Dotknutá? Tohle je pod naši úroveň.
Ona nezabíjí kurvy, Milosti. Jedná se o ctihodné pány.
Psychoanalytiky.
Ministerský předseda má zaujmout o Dotknutých veřejné stanovisko.
Musíme rozhodnout jaké.
Pár ženských předvádí pouťové triky...
Nejsou to jen ženské. A není jich pár.
Jde nejméně o stovky jedinečných a nevysvětlitelných postižení.
Lavinia Bidlowová si je vzala za své.
Proto ministerský předseda musí...
Ženy jsou napadány, obviňovány z čarodějnictví a vúdú.
Báchorky!
Jde o biologické anomálie vyvolané elektřinou.
Lorde Massene?
Jedna dívka začala pracovat
v mém strojním závodě u razicího lisu.
Uklouzla a ten lis jí zachytil ruku.
A ona ji vytáhla ven.
Tlak tří tun.
A ona ten píst zlomila bez jediné modřiny.
Lidi jásali.
Zapište ji do armády! Do boje proti těm zatraceným Búrům!
Stroje se porouchávají. Opakuji, pánové,
tohle není vyslání vojsk nebo krach na burze.
Ministerský předseda nezaujme žádný postoj ohledně Dotknutých.
Ani neschválí oficiální debatu na toto téma.
Ne, dokud nepochopíme povahu a rozsah útoku.
Útoku?
Prohlašujete, že Dotknutí jsou přímou hrozbou pro Impérium?
-Které jsme přísahali chránit. -Proti všem nepřátelům.
A ten útok má přijít...?
-Přišel před třemi lety. -Třetího srpna 1896.
Pondělí. Poněkud pošmourné.
Předtím ani jediný případ někoho Dotknutého.
Ani jeden mimo Londýn.
A všichni, co jsou hlášení ze zámoří, byli tehdy tady.
A nebyl zasažen žádný významný muž.
V tom je to geniální.
Napadli nás skrze naše ženy.
Napadli?
Pár výstředních historek ještě neznačí útok Zlaté hordy.
Pouze slepý měří délku ostří podle toho,
jak hluboko ho má v břiše.
-Překračujete svoji... -Naplánovali to tak,
abychom viděli části, nikoliv celek.
Lidumilové jako Lavinia Bidlowová
vidí utrpení zasažených.
Prostý lid vidí hrůzostrašnou vražedkyni.
A vy vidíte porouchaný stroj.
Přesně to vidím.
Věhlasný stroj,
srdce našeho Impéria, se náhle zadřel
svévolí a ctižádostí těch, jimž nebyla ctižádost určena.
Tohle je století energie. Nové energie.
-Paprsků X, bezdrátového spojení. -Elektřiny.
Jsme první generace přivyklá nemožnému.
Co dnes ženy děsí, budou zítra přijímat
a pozítří vyžadovat.
Přivykli jsme i cizáckému a zvrácenému...
Někdo se snaží uplatnit svou moc. A my to nejsme.
Ostří je zaraženo, pánové.
Musíme zjistit, kdo drží rukojeť.
Nikoho nepouštějte.
Vrať se sem, ty kůže líná!
Další zpoždění, a všecky vás vyhodím!
Ne tady před důstojníkem! Trochu úcty!
Detektiv Mundi? Jste z toho zvláštního oddílu, ne?
-Tohle budete chtít vidět. -Vskutku?
Pozor na hlavu.
Zakopl o ni kopáč. Málem jí dal hubana, jak padal.
Že prej jsou to bodný rány.
Chlapi donesli svítilny.
-Tohle našli na zdi. -JÁ JSEM ANDĚL SMRDI
Tak poznali, že je to další její oběť.
Je to vzkaz.
-Ne od Maladie. -Jak to můžete vědět?
Ona umí pravopis.
Poznal tu oběť? Ten kopáč?
Ne. Nebylo moc co poznat. Pustily se do ní krysy.
Tuláci a ožralové se sem chodí schovávat pořád.
K nim ta žena nepatřila. Kam tohle vede?
To měl být služební tunel pro jižní linku.
Ale odepsali ho.
Máme moc práce s rozšiřováním metra.
Celé město se nakonec propadne do země.
Tuhle práci vám nezávidím.
-No jo. -Kdo hýbal s tělem?
To musel být... Počkat. Co? Ne, bylo tady.
Tady ji nezabili.
Její krev je zaschlá mnohem déle než tahle prasečí.
Ne, to není... Hele! Skáčete od jedný domněnky k druhý.
To je taky můj záměr. Zastavte práci a všichni do řady.
Všechny prověříme, jestli nemají krev na rukou a oblečení.
Nemůžeme přerušit výkop. Musíme dodržet plán!
Co je proti tomu vražda, že?
Myslíte, že jste první, kdo chce něco hodit na Maladii?
Lidi si myslí, že každá Dotknutá, kterou potkají, je ona.
A některé z Dotknutých opravdu jsou podivné, ne že ne.
Nahánějí vám husí kůži.
Ale vy chcete nechat utéct vraha, a ještě tím ztížit chycení jiného.
Kvůli plánu.
Slyšel jsem o vás, Franku Mundi.
Rád se oháníte pěstma.
Vymlátíte přiznání i z náhrobního kamene.
Můžete si hrát na spravedlivýho, ale i vy se někomu zodpovídáte.
Ano. Tamté.
Tu ženu potkal strašný konec.
Nemyslím si, že jste ji zabil, ale nenechám vás ji pohřbít.
A co ten zvláštní oddíl?
Jestli to neudělala Maladie, pak to není váš případ.
Ne. Udělala to Maladie. A zanechala vzkaz!
Takže mi řeknete, co tu bylo, než jste to narafičili,
protože ještě jedna lež, a už tu nevyšetřuju případ,
ale je ze mě zasranej "anděl smrdi".
Nechte otevřeno! Paní Trueová veze novou.
A jedou v Penancině "prolatypu"!
V tom autokočáře?
Bláznivost! Primrose, to musíš vidět!
Matka říká, že automobily jsou běžné.
Běžné? Je jich na světě všehovšudy asi osm.
Nečekám, že to pochopíš, ale matka říká, že budou naší zhoubou.
Jo? To říkala teď někdy? Na návštěvě, která nám všem unikla?
Jako bys ty věděla něco o tom, co je být matkou.
Ona to tak nemyslela.
Myslí si, že je na výprask moc velká?
Pozor, jedu!
Dobrý den!
No tak, nechte je vydechnout.
Je to jenom kočár.
Ne. Kurva, to je věc.
Myrtle, to je dr. Horatio Cousens. Hodně kleje.
Ne, nekleju. Jaká byla cesta?
Záživná.
Lucy, potřebuju poslat dopis paní Bidlowové. Ať ví o tom útoku.
-Útoku? Jakém útoku? -Lucy? Pero, papír...
-Připravím se u vás. -Nejdřív porada.
-Ta počká. -Je to jen škrábnutí.
-Primrose? -Nemůžu v tom jet, tak proč...?
Říkalas, že nemáš nikoho svého věku, s kým si promluvit.
Jsem slečna Chattowayová, ale říkej mi Primrose.
Doufám, že budeme přítelkyně. Jakou ty máš vlohu?
Já jsem velká.
Nevím, jak to bude znít, když promluvím.
Myrtle má problém s řečí. A asi by uvítala šálek čaje.
-Chtěla bys...? -Ona umí anglicky.
-Ale její pusa ne. -Ta moje pusa...
Dobrá, pojď za mnou.
V tom bychom se měli vzít.
V čem je to nové? Lidi na nás útočí, co vědí, že jsme Dotknuté.
-Nebo odjakživa... -Tohle je jiné. Celý ten dnešek.
Víme, že čím líp se nám daří, tím víc po nás půjdou.
-Proč by chtěli tuhle...? -Myrtle.
Nemyslím si, že je první. Myslím, že už to nějakou dobu dělají.
Všechny ty dívky, které jsme sháněly a které "náhle utekly".
Bože...
Musíme posílit bezpečnost. Zajistit všechny dveře a okna.
Můžu přichystat pár překvapení. Nic vražedného, ale odradí je to.
Každý zapíše odchod a příchod, čas a kam míří.
-Nikdo nevychází po setmění. -Ani návštěvy.
To bylo jedinkrát...
Ukázala jsem dívkám pár chvatů...
-Ukážeš jim všechny. -Bez využití jejich schopností.
Vystačíš si s tím, co je po ruce. Hlavní je věřit si.
Jak říkávala moje máma,
umíš-li se podívat člověku do očí, můžeš ho tam i píchnout.
-Chytrá žena. -Ale nedělej to.
Musím mluvit s Králem žebráků.
Platíme mu za ochranu a on nám dohazuje případné kandidáty.
Chci vědět, jestli i někomu jinému.
Hned zítra ráno, ať se to rozkřikne na ulici.
Takhle to nefunguje, paní Trueová.
Nemůžeš žádat Krále žebráků, aby přišel na zavolání, Amalie.
Já vlastně ale nežádám.
Dobrá, tak radši ošetříme to škrábnutí,
když tolik spěcháš získat nové nepřátele.
Přišel za vámi Augustus Bidlow.
Augie! Promiň, že jsem tě nechal čekat.
Nechal jsem tě čekat? S časem já jsem na štíru.
Vypadají nešťastně.
Kdo, Humphryovi? Ovšemže ano, jsou staří.
Ty vrány. Je divné, že se tu slétly.
Vrány... Chceš říct, že se tu chystá mord?
Nemám rád tu pověru, že vrány zvěstují smrt.
Vrány jsou líbezné. Jsou to chytří tvorové.
Třeba skřivany každý vidí rád a přitom nejsou vůbec tak...
... společenští.
Tvůj radikální pohled na ptačí názvosloví se od Etonu nezměnil.
Ne, děkuji.
Myslím, že přilétly podbarvit tvé rozladění jako řecký chór.
Tak co tě tak rozčílilo?
Hádám, že tvou sestru něco štve.
Ne! Provedl jsem hloupost.
Kvůli tomu není...
To je...
Víš, jak má Lavinia tu charitu pro... Dotknuté?
-Ano, ten... -Ten sirotčinec.
-Ti sirotci, jistě. -Ne, Dotknutí.
Ano. Jsou hrozní.
Jsou báječní! Jsou ubozí?
-Víš, co ten výraz vůbec znamená? -Dotknutí? Ano, že jsou...
Mají divná znetvoření a postižení a...
Alderton Musgrove má neteř, která se umí vznášet.
-Vážně? -Jo. Jen palec nad zemí.
Ale pak se nehne, leda ji strkáš. Musgrova málem kleplo.
Nemám to nikde říkat.
A Lavinia pro ně zřídila domov. Je to celé poněkud kontroverzní...
A od vdovy, která ten domov vede, se právě dozvěděla,
že napadli nějakou Dotknutou dívku.
Děvče je v pořádku, ale Lavinia zuří.
"Společnost už musí přijmout, že Dotknutí jsou mezi námi a..."
A já řekl, že mezi námi nejsou,
že jsou v tom sirotčinci. Načež mi řekla, že jsem génius,
což je horší, než když řekne, že jsem idiot.
Já nikdy nevím, co jí... Chce je vzít do opery.
Dnes večer! Do naší lóže!
Vyhnala kvůli nim Van Alderovy. Já mám jít s nimi coby čtvrtý.
-Jsou ohyzdné? -Nemám tušení.
Má to být ta vdova, paní Trueová, a její společnice.
Myslíš, že budou ohyzdné?
Tak či tak flirtuj s tou ošklivější. Nečekaně to rozhodí balanc.
Neumím flirtovat. Bože, jsem z těch lidí nesvůj.
Co když je to nějaká sloní žena?
Tak to bude nejspíš ta ošklivější.
Musíš přijít.
-Do opery? -Ty víš o flirtování všechno.
Navíc ti nevadí, když jsou lidé divní.
-Díky tomu jsme přátelé. -Ale hrají Fausta!
Prosím? Odvděčím se jakkoliv.
Lidé už tak Lavinii pomlouvají, že se tomu tolik věnuje.
Jestli to celé nepůjde hladce...
Mám důležitou schůzku s ministrem financí
ohledně další Půlnoční prostopášnosti u Převozníka.
U Převozníka? Já to...
Co má ministr financí co dělat s tvým hříšným erotickým klubem?
Cokoliv, aby dostal fotky, co mám z posledně.
Takhle klub funguje.
Křehká rovnováha laskavostí a výhrůžek
a pak jedna oslnivá noc nespoutaná žádným zákonem.
Je to víc než klub, je to étos.
A neprosedím tři hodiny moralistického hřímání
s lidmi, které nesnáším, jen proto, že Lavinia je divnější než dřív.
Není divná!
Jsem hulvát.
-Ale ona tebou vláčí. -Já vím.
Já vím.
Já tedy večer přijdu.
-Pokud... -Co, já?
K Převozníkovi? Ne, Hugo. Erotický klub, to je...
... ještě mnohem děsivější forma flirtování!
Nemusíš flirtovat. Stačí se jen uvolnit.
Strpět, že někdo flirtuje s tebou.
Tak se mi odvděčíš.
Nudnej patron.
Pokud jde o názor společnosti,
Augustus Bidlow je zcela bezúhonný a zcela bezvýznamný.
-Je dokonalý. -K čemu?
Tohle si už oblékat nemusíš.
A jo, ty vlastně jsi služka.
Ráda tě sleduji při práci. Jako bys dirigoval.
Upadni v nemilost u Krále žebráků, a uvidíš tu symfonii.
Tenhle život je pod tvou úroveň.
S takovou schopností bys měl být
královský lékař, a ne léčit zločince a nestvůry.
S takovou schopností mám cejch vúdú doktora.
-Dávno nejsem vybíravý. -K té nestvůře nic neřekneš?
-Nesu vám šaty, podívejte. -Jistě, pojď dál, jenom tu operuju.
Jsou hezké. Byl tam vzkaz.
Jasně. Jdu večer na operu.
Měla jsem záchvěv.
"Doprovodíte mě a mého bratra Augusta
na premiéru Fausta . Lavinia Bidlowová."
Předám jí ten vzkaz.
Ty dáš vědět, že tě napadli, a ona tě pozve do divadla?
-A taky pošle šaty. -A kdy si odpočineš?
Je to divadlo, ne galeje.
A mám za to, že tam musím jít.
Potíže?
Katherine bude mít hotovou večeři.
To si Lavinia myslí, že se do toho vejdu?
Jsou to dobré šaty.
Budou ti tlačit na tu ránu.
-Paní Trueová! -Slečno Adairová.
-Sluší vám to. -Taktéž si myslím.
-Vypadáte jako z pohádky. -O princi a souboji.
-Moc neovládám pukrle. -Moc neovládám dýchání.
Neměla jsem v úmyslu dýchat. Považuje se to za nezdvořilé.
-Bolí to? -Svědí.
To je ještě horší.
Určitě tam musíme jít? Řekni ano, nebo se rozbrečím.
Musíme tam jít.
Kéž bych věděla proč.
Nech nás.
To je Odium. Omluvte ten puch.
Jeho nedonutíte umýt. Declan Orrun.
Král žebráků! Nebo ne...
-Pane Orrune, Penance Adairová. -Jo, já vím.
-Skvostná vynálezkyně. -Nejsem skvostná...
-Asi jste slyšel o... -Víte, jak to vypadá?
Když každý pobuda na ulici ví, že mě voláte jako nějakou čubu?
-Jsou jiné způsoby. -Dnes nás napadli.
Jenom jednou?
Přišli pro Myrtle Haplischovou ve stejnou chvíli jako my.
Jdou po Dotknutých delší dobu, ale až teď se to ukázalo.
Jsou nebezpečím pro nás a pro všechny naše spojence.
A široko daleko se teď ví, že k nim patřím.
Nechaly jste mě vyhlásit, abych byl nucen vám pomoct.
A teď mi to tu říkáte do očí.
Hodně se snažím najít způsob, aby to dopadlo tak,
že vás nezabiju.
Bylo by to tak lepší.
Číslo jako ty se jen tak kurva nevidí.
Prodal jste nám informaci o Myrtle.
A tebe by zajímalo, jestli i někomu jinému.
To máš smůlu, princezničko. Po mém kšeftu ti nic není.
Kromě posvátnosti mého harmonického manželství
nic není exkluzivní.
Moje dívky potřebují ochranu, a já informace, exkluzivní,
o tom, kdo pronásleduje Dotknuté a proč.
Nechte si ty manýry a řekněte cenu.
-Takovej balík nemáte. -Jsme vynalézavé.
Opravdu? Tak co třeba zasraný korunovační klenoty?
Počkat, vy nad tím uvažujete?
Začneme dárkem za dnešní nerozvážnost.
Motorový kočár podle vašeho zadání.
A když nám pomůžete, zaplatíme vám.
Jste dost šílené na to, aby se mi to vyplatilo.
Ale taky dost šílené, aby se to zvrtlo v opak.
Jestli to tak dopadne, nadělám ti z obličeje paseku.
To není můj obličej.
Myslel jsem, že je chcete vyděsit.
-Roztáhni prsty. -Počkejte.
Zvedni ruku a roztáhni ty svý podělaný prsty.
Hugo, dělej, schovej se.
Končím po baletu v jeskyni v 5. jednání před scénou ve vězení.
Hugo, posloucháš mě?
-Ano, scéna ve vězení. -Ano.
-Souhlasíte, slečno Bidlowová? -Musíme se hádat o slovíčka?
Unavuje mě to přehnané bití na poplach
kvůli pofrancouzšťování našeho jazyka.
Je přelom století. Tyto staré předsudky jsou k ničemu.
Dr. Beldone, vy jistě přejímáte nové výrazy, pokud jsou relevantní
pro vaši psychoanalytickou praxi, nemýlím se?
Teď prakticky každý týden.
Jazyk nesmí ustrnout, potřebuje být co nejkonkrétnější.
Nejradši bych zakázala slovo "hezký".
Je neurčité jako kaše. Není to tak, Auguste?
-Pardon? -Už jsme to probírali předtím.
-Konkrétnost moderního jazyka. -Ano! Moc hezké.
Mluvíme-li o francouzské terminologii, existuje pár výrazů,
pro které my Britové zkrátka slovo nemáme.
Omluvte mě.
Asi všichni víme, o jakém druhu terminologie mluví zrovna on.
Co tady probůh dělá Swann?
Já vím. Zcela nečekané...
Lorde Massene. Daří se vám dobře?
Ano, slečno Bidlowová, děkuji. Dr. Beldone, zdravím. Swanne.
Hovořili jsme o hrůze, která jímá několik staříků
z nově přejatých slov.
Jedno se probíralo na půdě parlamentu. Jaké to bylo?
-Zaměstnanci. -Zaměstnanci.
-Vyslovili jsme to, a stále žijeme. -Něco odmítat neznamená mít hrůzu.
A že nějaká cizí fráze má nahradit zcela dostatečné anglosaské slovo,
neznamená, že je užitečná.
V Anglii říkáme "personál".
Jaký přínos nese nahrazení za "zaměstnanci"?
Jednotné číslo.
Je možné označit jednoho zaměstnance,
zatímco "personál" popisuje pouze masu lidí.
Nepřipouští myšlenku, že jediný pracovník
je hodnotný sám o sobě.
Paní Trueová, slečno Adairová, smím vám přestavit Lorda Massena?
-Paní Trueová vede můj sirotčinec. -Vskutku.
Která je ta ošklivá?
Chápu to tak, že patříte k těm postiženým?
K Dotknutým. Nepovažujeme se za postižené.
Některé ženy měly větší štěstí než jiné,
pokud jde o povahu jejich indispozice.
To je pravda, ale...
... víc jich trpí tím, jak je vnímá veřejnost, než kvůli potížím.
Co za vadu máte vy?
Pardon, asi myslel mě. Kde začít?
Já jen, že vypadáte... působíte mile.
A vedete tu charitu, ten sirotčinec.
To se zdá... normální.
Sirotčinec vede slečna Bidlowová. My jsme jen personál.
Řekla bych, že můj bratr překvapivě promluvil za všechny.
Touží se dozvědět, jaké máte vlohy.
-Tedy jaký umí trik. -Nejsou to žádné triky.
Penance je vynálezce. Nebo spíš stvořitel.
Stvořitel je jen jeden.
Ne, já vidím energii. Potenciální energii. Jako elektřinu.
Vidím, kudy chce proudit, kde setrvat.
Pomáhá mi to sestrojovat věci.
A co vy?
Paní Trueová bývá pár kroků před námi ostatními.
-Prognostička. -Nic tak vznešeného.
Takže bych se neměl ptát, jak zemřu?
Ne, ale lze předpokládat, že v tom bude francouzské slovo.
-Vidíte budoucnost? -Střípky.
Jak je to užitečné, tak je to matoucí.
Vy jste býval voják, už jste poznal muže,
kteří si náhle připadali zpět v boji.
-Já se někdy ocitnu trochu napřed. -Neřekl jsem, že jsem býval voják.
-Nejspíš to řeknete někdy potom. -Ne, to ty oči.
Vyhodnocují každou hrozbu.
Lord Massen je v poslední obranné linii proti metle moderny.
Jsem starý a zažil jsem dost změn, než abych šel proti proudu,
ale... chaos není změna.
Volání po uznání ještě neznamená, že si ho dotyčný zaslouží.
Náš svět žije v jisté harmonii, kterou je záhodno zachovat.
Jak já to chápu, harmonii tvoří různé hlasy,
které zpívají různé noty.
Ano. A jeden je vždy výš než ostatní.
Dámy?
-Zabila jsem ďábla. -To je Maladie!
To mi nikdo nepoděkuje?
To nic.
To nic, miláčku, ty za to nemůžeš.
To ten doktor.
Tady je teda lidí.
Přišli jste všichni v kloboucích?
Tak to teď máte nahaté mozky. Ne.
Měli byste tam mít korunu z úhořů
s ocasem vraženým v puse.
Prosím! Prosím.
Nechoďte pryč.
Úhoři jsou ďáblova specialita,
vy je znáte spíš jako hady...
Ale tak to bylo jen u Adama. Kluzký plaz jako kluzký plaz.
Eva měla kundu.
Co tady dělám?
Přišla jsem zabít anděla, jenže...
Ale čím jsem byla blíž,
tím víc jsem cítila, že tu jsem z nějakého...
... protože jsem uzřela Boha.
Zářil samým světlem a nasadil mi svou korunu.
On sestoupil.
Sestoupil k nám a vy jste se k němu obrátili zády!
Lhali jste! Říkali jste, že tu nebyl. Ale on hučí.
Zpívá.
Nikdy ho neslyším docela, ale cítím jeho hučení,
jako bych měla v hrdle hřeben.
A cítím to...
Cítím to.
Jeho, tady...
Kdo...
K čertu s tím. Seberte toho anděla.
Nic? Nikdo?
Řekněte mi, co chcete!
Buďto si odsud mám něco odnést, nebo sem mám přinést pochodeň.
Ach ne! Ona spadla!
Myšky. Jako myšky.
Jak ti může pořád stát?
Sakra.
Teda!
Dej mi tu dívku.
Ne.
Tys teda nasekala paseku, holoubku.
Šéfko!
Hugo Swann?
Lord Swann, ale protentokrát to přehlédnu.
Zajisté právě zažíváte těžkou chvíli.
Ba naopak.
Nejbrutálnější maniak Londýna byl tak blízko jako teď Kitty.
Jsem Katie.
Náhlá přítomnost smrti, a člověk si hned začne jinak užívat života.
To bylo jasně vidět, jak si to užívá.
Musím vyslechnout lordstvo o samotě, Katie.
-Nevím, proč... -Bude to rychlejší.
-Ale neopouštějte divadlo, prosím. -Nikdy bych divadlo neopustila.
Asi jste se tedy nepokusil Maladie zastavit?
Měl jsem dojem, že je to vaše práce.
A že už ji za vás dělá jistá mladá vdova.
Amalia Trueová.
Host Lavinie Bidlowové, vede sirotčinec.
Maladie unesla dívku a paní Trueová ji pronásledovala.
Ochránkyně nešťastníků, co sama odrovná nebezpečný chlapy.
Tak to máte asi štěstí, že neví, co chystáte.
Co chystáme. Beru vás vlastně jako partnera.
-Netěžím z toho, co děláme. -To já taky ne. Zatím.
Jakmile mi pošlete dostatek vhodných děvčat
a jistý investor zainvestuje,
klub U Převozníka se stane nejen výdělečným podnikem,
ale fenoménem.
Možná zapomenu i na pár dluhů.
Vezměte si to podělaný šampaňský, Franku.
Přijde vhod.
Znám jméno dívky, kterou Maladie unesla.
A vy taky.
Jednu malou polyglotku...
Jednu malou Dotknutou holku,
nic víc jsem po tobě přivést nechtěl.
To slovo se mi líbí, "Dotknutá".
Jako by do několika z nás šťouchnul Boží prst.
Probudil nás.
S každým subjektem jsem blíž a blíž přesnému zjištění,
kde vlastně se nás dotkl.
Ale dneska ne.
Dnes...
... se prostě jen podíváme, kde to bolí.
Stejně jsme to ani nechtěli! Kurvo blbá!
Ten magor je vaše přítelkyně?
Amalie?
Paní Trueová?
Slečno Adairová.
Sluší vám... to.
Poprala jsem se.
Dnešek si o to říkal.
Nevyhrála jsem. Maladie má tu dívku.
Mary. Údajně Brightonová.
Ona ji nezabije. Ne hned. Máme čas.
Nějaký čas máme.
A ty sis našla podnětný způsob, jak ho využít.
Oni si začali.
-Ne, já si začala. -Já vím.
Já vím. Nesnáze tě zocelí,
ale nic tě nenakopne tak jako šťastný okamžik.
Maryina píseň.
Pronikla přímo do mě
a řekla mi, že tady jsem.
Že sem patřím.
A že ty...
... a všichni, co jsme Dotknutí,
jsme součástí struktury světa a máme být takoví, jací jsme.
Najdeme Mary a necháme ji zpívat.
Všichni pak přijdou za námi. Budou v bezpečí.
Nebudou v bezpečí.
Tak aspoň méně osamělí. A to je začátek.
To je začátek.
České titulky Petr Finkous SDI Media ČR 2021