Så det monster som splittrade vår familj för alla dessa år sen-
-har fört oss samman igen.
Ironi, du är verkligen en sjuk jävel!
Och du, min kära syster, är min hjälte-
-som äntligen dödade Cartwright.
Lägg av. Annars sätter jag på handfängslet igen.
Jag tar över, pappa.
Farväl, mr Caterpillar. Hälsa Hjärter dam.
-Hur mår du? -Jag vet inte.
Ödsla inga skuldkänslor på den mannen. Det förtjänar han inte.
-Ska vi låtsas att det aldrig hände? -Det har jag testat. Det funkar inte.
Din hastiga sejour i mitt helvete är bara en glimt-
-av hur mitt dagliga liv har sett ut under så många år.
Nu är min Mouse därute i världen helt ensam-
-med sina värsta rädslor. Jag måste hitta honom.
Vi hittar honom tillsammans.
Vi har väldigt olika uppfattningar om vad som händer med Mouse-
-efter att vi hittar honom, så...
Stanna, Alice. Jag kan inte låta dig...
Jo, det kan du.
Det är otroligt hur distraherad-
-man blir när man inser att båda ens döttrar är mördare.
Jag vill påminna er om att ert dna finns på kroppen i marken.
Det är nog bäst om ni låter mig smyga tillbaka in i skuggorna-
-där ingen behöver få höra om det här. Familjeåterföreningen är över.
Jag vill aldrig mer se dig! Är det uppfattat?
Erkänn, Batty. Sådana som jag ger dig mening.
Aldrig mer. Förstår du?
Stick!
Inte nu.
Pappa vill att jag lägger Cartwright bakom mig. Men det är inte så lätt.
Jag gick till en mörk plats, Bruce, för att hämnas Beth, Alice och mamma.
Men när jag räddade min syster blev jag mer som hon.
När jag dödade en mördare blev jag en själv.
Var gör det mig till nu?
-Hade du någon tur i går kväll? -Med...?
Med att hitta Cartwright. Jag har inget på honom eller hans allierade.
Tanken på att Beths mördare fortfarande går lös...
-Säg att du har hittat nåt? -Inget här heller.
-Dåliga nyheter? -Det är min mamma.
Reggie Harris resningsprövning har tidigarelagts.
Reggie Harris? Han som dödade din pappa? När ska den hållas?
I dag.
-Jag följer med dig. -Nej, det behövs inte.
Harris hittades med mordvapnet-
-täckt i min pappas blod. Så vad är det som ska prövas?
-Luke... -Seriöst, Kate. Det är lugnt.
Om du vill hjälpa till, hitta Cartwright, okej?
Mouse? Har du återvänt hem?
Hallå?
Onda kumpan? Är det nån där?
Vilken märklig plan.
Vem gjorde det här?
TRODDE DU ATT JAG SKULLE GLÖMMA? -DIN VÄN FRÅN CORYANA
Det har försvunnit övervakningsmaterial från Sip & Dash-
-från kvällen då Lucius Fox mördades.
En städavgift på 50 000 dollar skickades från The Crows-
-till Alia Nazari, Sip & Dashs ägare.
Tror ni att The Crows mutade Nazari för att dumpa banden? Vem?
Det vill jag att du tar reda på. Jag litar inte på nån annan.
Då måste ni vara desperat, sir.
Ni stängde av mig för att ha ljugit.
Jag har inte ändrat min uppfattning om Batwoman.
Det här är större än två skilda åsikter.
Det borde finnas övervakningsmaterial från mordtillfället.
Jag ska försöka stämma möte med Nazari och få hennes version.
-Det måste stanna mellan dig och mig. -Jag är tillbaka i tjänst.
-ÄR DU VAKEN? -DET ÄR SENT. ALLT VÄL?
SOPHIE MOORE RINGER
Hej.
Jag fick ditt sms i går kväll.
Sent. Typ "vaken när du inte borde vara det"-sent.
Jag ville bara kolla att du mår bra.
Din mor var en vacker kvinna. Det fick inte gå till spillo.
Du stal allt från mig!
Kate!
-Du missade lite. -Vad gör du här?
Jag vill be om din hjälp att hitta någon.
Du vill hitta killen som satte pappa i fängelse och dödade Catherine.
Båda sakerna gjorde han på min begäran.
Försökte han inte döda dig?
Och ändå förlåter jag honom-
-och väljer att se det bästa i honom. Har du någonsin testat det?
Hela tiden. Det funkar aldrig.
När jag utsattes för rädslegift återupplevde jag mina värsta rädslor.
Om pappa inte hade räddat mig vet jag inte vad jag hade gjort...
-...för att få skräcken att upphöra. -The Crows hittar honom.
The Crows tvekar inte att sätta en kula i hans huvud.
-Inga fler dödsfall på ditt samvete. -Gå nu, Alice.
Det är ju själva planen.
När jag har hittat Mouse flyr jag den här eländiga stan för gott.
Varför skulle jag tro dig?
-Mina katter och kaniner är döda. -Vad pratar du om?
Subtilitet är inte den främsta egenskapen...
-...hos nån jag har gjort förbannad. -Vem?
Försiktigt, Kate. Du börjar låta intresserad.
Om du hjälper mig slipper du ha med mig att göra igen.
Okej.
Men på ett villkor. Vi gör det på mitt sätt.
Med tanke på att du ströp en man tills han kvävdes av sitt eget blod-
-tycker jag att det är en jättebra idé!
-Kate. Är allt som det ska? -Jag ska hjälpa till att hitta Mouse.
Vi har kontroll på läget.
Ta det lite lugnt och sov ut.
Jag skulle sova bättre om en dåre mindre gick lös.
Ja, jag med.
Mouse dödade nästan en sjuksköterska utanför Arkham i går kväll.
Arkham? Varför skulle han återvända dit?
Det ska vi ta reda på. Vila upp dig lite nu.
-Jag ringer när vi hittar honom. -Tack.
Varför attackerar Mouse sjuksköterskor utanför Arkham?
Han bodde där i flera år. En riktig fanfavorit.
Föreståndaren dr Butler-
-ett slöseri på en lugnande röst, använde honom som försökskanin.
Han utsatte Mouse för rädslegift och mätte effekterna.
Sen hämtade sköterskorna honom. Sen började det på nytt dan efter.
Tror du att Mouse fortfarande är påverkad av giftet?
Cartwrights dos räcker i dagar. Jag-
-skakar fortfarande efter effekten. Han måste ha ett helvete.
Han kanske letar efter nån som kan hjälpa honom. Kanske nån sköterska.
-Vad gör du? -Jag kollar om vi har samma storlek.
Varför?
Låt mig sköta snacket.
Varsågod.
-Hej. Hej. Agent Kane.
Vi jobbar under täckmantel för Crows Security.
-Jag är väl inte anklagad för nåt? -Nej, men ni kan vara i fara.
Vi letar efter en av era gamla patienter: Jonathan Cartwright.
Han kallas Mouse.
Mouse? Han var en rar pojke, men tyvärr bortom all räddning.
Så sorgligt.
Vi har hört att han kanske kommer hit.
Hit? Han sitter ju inlåst på Arkham.
Han flydde i fjol. Vi tror att han söker upp sina tidigare sköterskor.
Kan vi vänta inne hos er så att vi kan ta honom om han dyker upp?
Varsågod. Stig på.
Får jag bjuda på något? Jag har precis bakat brownies.
-Nej tack. -En brownie skulle vara gott.
Allvarligt?
Vi begravde en kropp i morse. När hann du äta?
Ställ er upp.
Förhandlingen inleds, rättens ordförande är domare Wellington.
Ni kan sätta er. Fallet rör staten mot Reggie Harris.
-Vad gör du här? -Jag hörde vad som hände i dag.
Jag förstår att du vill vara ensam-
-men din pappa har blivit mördad. Om mördaren inte får sitt straff-
-bör du inte vara ensam just nu.
Tack.
-Var är din mamma? -Hon klarade knappt av begravningen.
Förställ dig henne i samma rum som min pappas mördare.
Mrs Nazari?
Mrs Nazari, det är Sophie Moore.
Det var riktigt nära ögat, hjärtat.
Vad fan hände?
Jag leder en specialstyrka.
Vi har uppgifter om att nån har satt ett pris på ditt huvud.
När jag såg det kom jag hit.
-Vi måste ta oss härifrån. -Hur vet du vad jag heter?
Du är väl Kate Kanes ex? Det är jag med.
Julia Pennyworth. Jag berättar gärna allt jag vet-
-men kan vi ta itu med det här först?
-Är du säker på att du inte vill ha? -Ja.
-Då får jag mer. -Försöker du väcka uppmärksamhet?
Vem, jag?
-Vill du testa? -Nej.
Det är jätteroligt.
Men du kan inte och vägrar erkänna att jag är bättre än du på något.
Precis, Alice.
-Syster Tammy! -Han är här.
-Min stackars Mouse. -Ta fram adrenalinet.
Syster Tammy!
Vad gör de här? Har du ringt dem?
-Nej. -Ljug inte för mig.
Jag har ju varit vid din sida.
-Ur vägen. -Sluta Alice.
Om du går ut skjuter de dig också.
Rör dig inte. Visa händerna. Säkra området.
För honom till Arkham.
-Hur visste de att han var här? -Jag ringde The Crows.
Jag har jobbat på mentalsjukhus...
-...och märker när någon ljuger. -Är ni där, ma'am? Öppna.
Han var inom vårt räckhåll, men togs av styrkan.
Men det som är förlorat är inte borta.
Jag vill inte ha nåt med det här att göra.
När jag var påverkad av rädslegiftet-
-av alla de hemska saker jag upplevde...
...var det värsta att bli övergiven.
Av dig. Jag kan inte sova om nätterna-
-med vetskapen att jag lämnade Mouse inlåst i en cell.
Du vill få ut honom.
Ja, och du ska hjälpa mig.
Vi har slagit ner en gammal dam. Vårt anknytande är över.
Det är en barnlek. När Mouse flydde i fjol-
-visade han mig alla vägar in och ut till mentalsjukhuset.
Du verkar redan ha en plan, så varför behöver du mig?
Mouse har ju nyligen rymt och klassas som en högriskpatient.
Enligt reglerna placeras han på den allra säkraste avdelningen.
I källaren långt ifrån de andra patienterna.
Där ens skrik ekar mot väggarna tills en dag-
-då de blir en vän som skriker tillbaka.
Snälla, nej, nej.
Välkommen tillbaka, Johnny. Vi har saknat dig.
Jag ser fram emot att återuppta din terapi.
-Snälla, inte det igen. -Nej, nej.
Mouse kan inte fly. Tillgång till hans cell kräver två nycklar.
Den ena har dr Butler.
Den andra har säkerhetschefen.
Så det är därför du behöver mig.
Två nycklar på två olika ställen.
Två personer. Du och jag, syrran.
Att hjälpa dig att hitta Mouse så att du kan lämna Gotham är en sak.
Men du vill bryta dig in på en psykiatrisk vårdanstalt-
-distrahera vakterna, kringgå personalen-
-och befria en efterlyst människa från fångenskap.
-Låter det galet? -Det är själva definitionen av det.
-Hon ska alltid dra in moralen. -Man måste dra gränsen nånstans.
Men vem avgör när och var de gränserna dras? Du?
Mouse är i förvar. Om jag hjälper dig att befria honom, hur är jag bättre?
Har du inte fattat det än? Det är du inte.
Jag är ingen brottsling.
Och de säger att jag har vanföreställningar...
Här står vi, två mördare, som är ute och ränner, förbarmade av kära pappa.
Vi är inte så olika.
Det var aldrig min plan att skada Cartwright.
Men det var min plan.
Jag hade kunnat döda honom själv-
-och låta dig fortsätta vara stadens symbol för hopp.
Men det var dags för dig att inse att du och jag är en och samma person.
Du ville att det skulle bli så här.
Du lämnade Cartwright åt mig.
Du ville att jag skulle få höra din historia.
Du ville knuffa mig över kanten.
Du såg till att jag dödade honom så att jag skulle vara som du.
Kate, du kan inte ge mig all ära. Det var trots allt inte så svårt.
Ska du döda mig nu också?
Rätten har prövat den tilltalades fall.
Det kommer att gå bra.
Domare Calverick har redan erkänt att han tog genvägar-
-för att lösa högprofilmordet på Lucius Fox.
Det och den tilltalades påstående om ett framtvingat erkännande-
-av en korrupt polis-
-ligger till grund för rättens beslut om att bevilja en resning.
Det kan inte vara sant.
Staten har rätt att ompröva fallet på distriktåklagaren inrådan.
Till dess sätts den tilltalade på fri fot.
Rätten ajourneras.
Vi ska bestrida det här. Det är inte över.
Jag vet.
Slåss inte mot monster av fruktan att bli ett mönster.
Det avsnittet fanns inte med i den enda bok jag fick läsa.
Nån sa det till mig en gång.
Hur gick det?
Han blev ett monster.
Jag vet att jag har bagatelliserat saker.
Men jag är skyldig dig ett tack.
Tack för att du dödade den man som förstörde mitt liv-
-och förstörde vår familj.
Känn inte skuld för det du gjorde.
Det gör jag inte.
Det enda jag känner skuld för...
...är att jag inte känner skuld.
Så nu är du rädd för att du håller på att bli som jag.
Var det inte det du ville?
Skulle det verkligen vara så hemskt, då?
Jag gör det.
Jag ska återförena dig med Mouse.
Men jag måste kunna lita på dig.
-Okej. -Säg det.
-Du kan lita på mig, Kate. -Ingen får dö i processen.
Har jag någonsin ljugit för dig, Kate?
Bokstavligen dussintals gånger.
Ja, okej.
Jag lovar.
Ingen kommer att dö.
Du kan lita på mig.
Vad är det här?
Vi ska befria en mördare från Arkham.
Så du kan inte gå in förklädd som en flygande gnagare.
Id, tack.
Kod svart!
Jag upprepar, kod svart!
-Visa dina händer. -Vad pågår?
Möjlig brandbomb vid huvudgrinden. Kliv ur bilen långsamt. Nu!
Det är vakterna som reagerar på vårt lockbete.
-Om de skjuter föraren... -Ta det lugnt, han kör sängkläder.
Om de hittar en bombattrapp-
-kanske det är det mest spännande som har hänt honom.
Det här är vägen upp till högsäkerhetsavdelningen.
Glöm inte den här.
När vi släpper ut den här kaninen kommer det att bli helgalet.
Det är tomt.
-Jag tar nycklarna från dr Butler. -Jag tar vakten.
Vänta.
Kom ihåg ditt löfte. Inget dödande.
Du kan lita på mig.
Det finns inga läkare här så du får nöja dig med mig.
Jag klarar av att bli skjuten, men att tvätta såret är värre.
Det här är nog ett bra tillfälle för mig att säga tack.
Jag gjorde bara mitt jobb.
-Hej. -Hej, Mary. Vi behöver din hjälp.
Jag har träffat dig tidigare. Du är Kates...
Ex, jag vet. Det har vi redan konstaterat.
Jag tänkte säga assistent, men det var ju mycket roligare.
Julia duger. Den brittiska underrättelsetjänsten, SRR.
Julia tog en kula för mig. Den väcker frågan: Vem vill döda mig?
Vem är det andra offret?
Ett vittne i fallet. Alia Nazari.
Någon sopar igen sina spår.
Gå in, du. Jag kommer strax.
Du mördade min far.
Nej. Jag beklagar att någon gjorde det. Han verkade vara en bra man.
Lägg av. Låtsas inte som om du visste något om min pappa.
Jag vet att han var stolt över dig som kom in på MIT.
-Hur fan vet du det? -Skämtar du?
Han kunde inte hålla tyst om det. Han berättade det för alla i butiken.
"Min son Lukas kommer att förändra världen."
"Ni hörde det från mig först."
Så varför dödade du honom, då?
Sanningen är att jag gick in på Sip & Dash för att köpa en påse chips.
Jag vaknade med ett vapen i min hand och din pappas blod på mig.
Se på mig. Tatueringar, dreads och tidigare dömd.
Det är klart att juryn var övertygad om att jag dödade Lucius Fox.
Jag var vinstlotten-
-för ett gäng skurkar som ville gå fria.
Reggie.
Hjälp! Hjälp!
-Dr Butler, förmodar jag. -Du ska vara död.
Det här stället kan få folk att tro att de håller på att bli galna.
Till och med ni, doktorn.
Vad vill du?
Jag har länge drömt om att få träffa er.
Återgälda all den smärta-
som ni har utsatt en kär vän till mig för.
Ett snabbt drag...
Ännu ett namn på min lista.
Men ett löfte är ett löfte. Var är era nycklar?
Tack.
Alice, en kniv!
Den kunde du använda.
Mouse, det är jag.
Alice?
-Vad gör du här? -Jag skulle aldrig överge dig.
Jag får ta riskerna.
Varför är det så många remmar? Kate, hjälp mig.
Vad gör du? Öppna dörren!
Öppna dörren.
Det kan jag inte göra, Alice.
Du lovade.
Jag lovade att återförena dig med Mouse.
Du ville vara med din bror. Nu är du det.
Varför litade du på henne?
Det är över, Alice.
Du kan inte skada nån mer.
Jag?
Du är inte bättre än jag! Och du?
Du och jag är samma person. Vi är inte olika!
Nu går vi härifrån.
Nej, nej.
Kate, lämna mig inte!
Nej, gå inte. Nej!
Nej! Nej!
Lämna mig inte.
Lämna mig inte!
Kate! Kate!
Lämna mig inte! Nej!
Arkham har henne i isoleringscell med övervakning dygnet runt.
Att få henne att lita på dig, kontakta mig och hjälpa staden-
-var inte lätt. Det krävdes jävligt mycket mod.
Det var tvungen att göras och jag var tvungen att göra det.
Jag har flyttat kroppen.
Hon kan inte hota oss längre.
Det är dags att lägga Alice bakom oss.
Gumman.
Herregud. Luke, är du skadad?
-Får jag titta på dig? -Det är Reggies.
Vad menar du?
Jag skulle konfrontera honom, men någon sköt honom.
-Vem? -Det såg jag inte.
Gothampolisen tror att det var ett beställningsmord.
Blev Reggie skjuten den dagen han blev friad från fängelset?
-Alia Nazari sköts tidigare i dag. -Vem?
Hon som ägde den Sip & Dash där din far mördades.
Det var också ett beställningsmord.
Varför ville någon döda henne?
De visste något som de inte ville att hon skulle berätta.
Luke.
Jag tror att det finns en möjlighet att Reggie inte dödade din far.
Efter allt som har hänt i dag vet jag inte vad jag ska tro.
Om Reggie sattes dit...
Går min pappas mördare fortfarande lös.
Reggie Harris frihet var kortlivad. Han blev nedskjuten utanför sitt hem-
-ett fåtal timmar efter att ha släppts från fängelset.
Harris som fälldes för dråp-
-hade länge intygat sin oskuld. Hans fall skulle inom kort...
Inga krusiduller, men inte heller frågetecken. Här är vi utom fara.
Han påstod att han sattes dit för mord och är nu mördad.
Det är ingen slump.
Mörkläggningen som jag utreder handlar om mordet på Lucius Fox.
-Lucius Fox? -Känner du till honom?
Han var min gudfar.
Vi ska ta reda på vem som ligger bakom det här.
Vart ska du?
Jag måste titta till Luke.
Ett samtal från en kontanttelefon är aldrig ett bra tecken.
Du hade rätt om The Crows, men det går djupare än bevisfiffel.
Nån dödade två personer i dag, och de försökte mörda mig också.
Vem anlitade dig?
-Nån verkar vilja se dubbelt i kväll. -Jag visste inte att du var i stan.
Jag kom för att titta till Luke och såg dig härute.
Men det verkar vara en enmansfest.
Jag vill gärna ha det så, om du inte misstycker.
Ledsen, men det gör jag.
Du behöver inte säga nåt, men en vän låter dig inte dricka ensam.
Jag är inte den hjälte staden tror att jag är.
Jag svek min syster i dag och satte henne på Arkham.
-Vad föranledde det? -Jag höll på att bli som hon.
Jag dödade någon och begravde honom. Jag kände ingen ånger alls.
Jag vet inte vem jag är just nu.
Men jag vill inte bli som min syster.
Du är inte alls som din syster.
"Det var en ärofull seger" sa den vite riddaren.
"Det vet jag inte", sa Alice tvekande.
"Jag vill inte vara någons fånge."
"Jag vill bli en drottning."
Text: Maja Falk www.sdimedia.com