Hei. Olen Jon.
NETFLIX ESITTÄÄ
Olen musikaalikäsikirjoittaja.
Yksi viimeisiä lajissani.
Anteeksi. Olen viime aikoina kuullut ääntä.
Kaikkialla, missä olen, kuuluu "tik, tik, tik…"
Ihan kuin aikapommi jossain B-luokan elokuvassa tai lasten piirretyissä.
Sytytyslanka palaa. Kello tikittää.
Liekki lähenee, lähenee, lähenee.
Kunnes… kaikki kerrallaan…
Tämä on Jonathan Larsonin tarina.
Hyvää hääpäivää, kulta. Rakastan sinua.
Ennen Tony-palkintoja.
LOPPUUNMYYTY
Ennen Pulitzer-palkintoa.
Ennen kuin…
Omistamme ensi-illan ja kaikki muut esitykset -
ystävällemme Jonathan Larsonille.
…me menetimme hänet.
Kaikki, mitä näette nyt, on totta.
Paitsi se, mitä Jonathan keksi.
On tammikuun 26. päivä, 1990.
SUPERBIAN ESITYS
Karu paikka, epämuodikas ei-kenenkään-maa -
SoHon ja Greenwich Villagen välillä.
Minulla on kaksi pianoa, Macintosh-tietokone, kissa -
ja vaikuttava kokoelma CD-levyjä,
kasetteja ja muiden ihmisten nauhoituksia.
Kirjahyllyt notkuvat näytelmistä ja romaaneista, joita en ole kirjoittanut.
Minulla on alkuperäinen dystopinen rokkimusikaali,
jota olen kirjoittanut viimeiset kahdeksan vuotta -
yhä uudestaan ja uudestaan.
Minulla on hylkäyskirjeitä kaikilta suurilta ja pieniltä tuottajilta,
teatteriseurueilta, levymerkeiltä ja elokuvastudioilta.
Ja runsaan viikon kuluttua -
täytän 30 vuotta.
Vanhempi kuin Stephen Sondheim Broadway-show'nsa aikoihin.
Vanhempi kuin McCartney tehdessään viimeisen laulun Lennonin kanssa.
Kun vanhempani olivat 30, heillä oli jo kaksi lasta,
urat ja säännölliset palkat sekä asuntolaina.
Kahdeksan päivän kuluttua nuoruuteni on mennyttä.
Mitä olen saanut aikaiseksi?
Hyvää syntymäpäivää!
Pysäytä kello
Ota aikalisä
Järjestäydy uudelleen
Ennen kuin häviät ottelun
Pysäytä kuva
Kelaa takaisin
On aika tarkentaa
Ennen kuin se on paketissa
Vuodet lyhenevät
Kasvojen uurteet pitenevät
Tuntuu kuin astelisi vedessä
Mutta ristiaallokko yltyy
Älä panikoi, älä hyppää laivasta
Sitä ei voi välttää, kuten ei verojakaan
Ainakin se tapahtuu Vain kerran elämässä
He laulavat: "Paljon onnea vaan!"
Haluat vain maata ja itkeä
Ei mikä tahansa syntymäpäivä, 30/90
Miksi ei voi pysyä 29-vuotiaana?
Sitä tuntee olevansa vasta 22
Täytän 30, 1990
Pam! Olet kuollut, mitä voit tehdä?
Mitä voit tehdä?
Otin kymmenen kopiota.
Olet oikea enkeli.
Tämä on viimeinen kerta, oikeasti. -Tiedän. Kiitos.
Minä tarjoan. -Minä maksan.
En halua, että maksat. -Jonkun pitää viedä roskat.
Muutat kuulemma pois Jonin luota.
Yhden aikakauden loppu.
Kuulemme hänet itkemässä jääkaapissa aamuisin. Surullista.
Ei, siitä ei puhuta.
Tuletteko ensi perjantaina? -Mitä silloin tapahtuu?
Superbian työpaja. -Outoa, ettei hän ole maininnut.
Kuulostaa tutulta.
Tämä on suurin tilaisuuteni. Tämä on se hetki.
Ihmiset näkevät show'n, jossa emme ole vain me.
Hyvä, ettet pane sille liikaa paineita tai mitään.
Se on niin, että kun tulee tiettyyn ikään,
lakkaa olemasta tarjoileva kirjailija -
ja alkaa olla tarjoilija, jolla on harrastus.
Muru, sinun pitää kysyä itseltäsi,
annatko pelon vai rakkauden johdattaa itseäsi.
Tyhjentäkää kiitorata
Yrittäkää vielä kerran
Kokeilkaa toista tapaa
Ennen kuin bensa loppuu
Ystävät alkavat lihoa
Hiukset päässäsi ohenevat
Tunnet olevasi kuin viimeinen lyöjä
Siinä joukkueessa, joka ei voita
Älä panikoi, älä pakene
Sitä ei voi vastustaa, kuten ei lakia
Ainakaan et ole yksin
Ystäväsi ovat siellä myös
Ja he laulavat: "Hyvää syntymäpäivää!"
Toivot voivasi juosta pakoon
Kuka välittää syntymäpäivistä?
Mutta 30/90, hei
Voisitko olla optimistinen?
Et ole enää ihmelapsi
Täytät 30, 1990
Vuum! Sinä olet passé
Mitä voit tehdä?
Otitko noin vain lopputilin?
Ei, en "noin vain" ottanut lopputiliä. Irtisanouduin.
Se on ihan sama juttu. -Minulla on kaksi viikkoa töitä.
Annan rakkauden johdattaa minua.
Mitä?
Rosalla on toinen asiakas, Craig.
Sillä agentillasiko, joka ei vastaa puheluihisi?
Juuri sillä.
Hän kutsui koko teatterialan Craigin musikaalityöpajaan.
Väliaikaan mennessä tuottajat -
olivat jo kirjoittaneet hänelle 10 000 dollarin shekin.
Kunpa et ajattelisi noin.
Taiteen tekeminen on kallista.
Taiteen tekeminen täällä on kallista. -Hintansa väärtiä.
Kaunista. -Niin on.
Miten aiot maksaa sen?
Peter Pan ja Helinä-keiju
Miten päästä Mikä-Mikä-Maahan?
Smaragdikaupunki on mennyt helvettiin
Kun velho perui käskynsä -Perui käskynsä
Kaduilla kuulet äänet
Kadonneet lapset ja krokotiilit
Sinua ei kiinnosta
Tehdä valintoja, nokkelia noitia
Unikkoniittyjä tai miehiä verhon takana
Tiikerililjoja, punaisia tohveleita
Kello käy, se on varmaa
He laulavat: "Paljon onnea vaan!"
Hyvää syntymäpäivää -Kunpa se kaikki olisi unta
Se tuntuu pikemminkin tuomiopäivältä
Paskat 30/90:stä -30/90
Näyttää siltä, että joudun pyörremyrskyyn
Enkä näe sateenkaarta missään
Täytän 30 90-luvulla
Katso minun käsiäni nyt Pallo on jo syötetty
Haluan saaliin, mutta en liian pian
Maailma kutsuu Nyt jos koskaan
Miksi en voi jäädä lapseksi?
30/90, 30/90
Mitä voin tehdä?
30/90, 30, 30/90
Mitä voin tehdä?
Hyvä yleisö, antakaa aplodit bändille,
sekä rakkaille ystävilleni,
laulajille Rogerille ja Karessalle.
Perjantai-ilta.
Hei, Jonathan. Deborah tässä.
Susan toi juuri musiikkisi illan tanssi…
Mutta en saa kaiuttimia toimimaan.
Hei, kultsi. -Hei.
Miten matka meni?
Menin lentokentältä kokoustilaan ja palasin kolme tuntia myöhemmin.
Kuulostaa mahtavalta.
Michael oli loistava näyttelijä.
Hän oli kaikkien näytelmien pääosassa koulussa ja yliopistossa.
Sitten me muutimme New Yorkiin.
Olen kyllästynyt nousemaan aamuviideltä -
päästäkseni jonoon Equity Buildingille odottamaan päiväksi -
toivoen, että joku ohjaaja suostuisi tapaamaan -
liittoon kuulumattoman näyttelijän,
ja kun niin lopulta käy,
laulan ehkä kuusi nuottia ennen kuin minut keskeytetään -
väärällä nimellä, Juan, Pedro, Carlos, lo que sea…
Viikkoa myöhemmin hän sai töitä hienosta mainosyhtiöstä -
viisinumeroisella palkalla.
Terveydenhoito, hammashoito…
Hän ei ole katunut.
Ottaen huomioon, että olet rahaton,
sinun kannattaisi käyttää vähemmän rahaa juhliin.
Mitä järkeä on käyttää rahaa, jos ei käytä sitä rakkaimpiinsa?
Sinulla ei ole rahaa.
Ai niin. -Tämä on ollut tässä jo viikon.
MUISTUTUSLASKU
Minä hoidan sen. -Niin. Huomaan sen.
Pian en ole täällä enää muistuttamassa laskujen maksusta.
Kuinka selviän hengissä?
Hyvä kysymys. Oletko löytänyt kämppistä?
On ollut kiireitä. Työpajani on ensi viikolla.
Hetki. Mikä työpaja?
Tuo oli hauskaa.
Mihin aikaan show on tänään?
PELKO VAI RAKKAUS?
Se alkaa klo 20.
Tanssi on kuulemma mahtavaa, mutta musiikki surkeaa.
Susan on pienestä Keskilännen kylästä.
Hän opiskeli biologiaa tullakseen tohtoriksi, ehkä opettaakseen.
Sen sijaan hän rakastuikin moderniin tanssiin.
Kaikkien vanhempien unelma, vai mitä?
Hän muutti New Yorkiin, jossa ei tuntenut ketään.
Neljä vuotta myöhemmin hän tanssi kaikkien huippukoreografien kanssa.
Paul, Trisha, Merce.
1990 oli vuosi, kun hän lopulta aikoi liittyä seurueeseen.
Ei vain ajelehtia työstä toiseen, vaan olla osa taiteellista perhettä.
Hän oli valmis. Tämä olisi hänen vuotensa. Hän tiesi sen.
Ja sitten hänen nilkkansa murtui kenraaliharjoituksessa.
Puolen vuoden kuntoutuksen jälkeen hän tanssii taas, mutta…
Mikä sitten se hetki olikaan, jolloin hän tiesi,
ettei yhtäkkiä enää tiennytkään.
Mutta Susan on oikea taiteilija.
Häntä ei kiinnosta se, että nimi näkyy New York Timesissä.
Hän ei välittänyt, tanssiiko hän viidelle katsojalle -
vaiko viidelletuhannelle.
Ja sitten on meidän juttumme.
Hänellä ole varaa tähän.
Hän tykkää järjestää isoja juttuja, etenkin sinulle.
Kaiken sen jälkeen, mitä teimme hänelle…
Seis! -…hän vain häipyy.
Freddy, jätän sinulle mix-nauhani. Soita niitä muistokseni.
Jonathan Larsonin kuuluisa Moondance Diner -mix.
Kukapa ei pitäisi musikaalista köyhän ritarin kera?
Ei siinä ole vain musikaalikappaleita. Sekoitus on eklektinen.
Joku on tarkka nauhoistaan. -Ilmeisesti.
Olen iloinen puolestasi. Todella. -Niinkö?
Olen myös todella katkera ja kateellinen.
Tavallaan vihaan sinua juuri nyt.
Tarkoitan… Hän lähtee pois.
Ja sinä olet seuraava.
Minulle soitettiin viime viikolla. -Mahtavaa!
Risteilylle. -Mikä siinä on vikana?
Arktinen risteily, joten kutakuinkin kaikki.
Kaikki mahdollinen on pielessä. Arktinen.
Miten sinä voit?
Viikko on ollut tosi hyvä.
T-solujen määrä on hyvä. Lääkärini on varovaisen optimistinen.
Hyvä. Näytät upealta.
Kiitos. Tiedän sen.
Risteilyä varten minun pitäisi… -Kiristää sitä. Vetää ylöspäin.
Scott ja minä lauloimme madrigaaleja lukiossa.
Mitä? Ihanko totta? -Kyllä.
Inhosin laulamista. Tein sen saadakseni tussua.
Törmäsin Scottiin SoHossa ja hän todella… kovasti halusi tulla.
Ymmärrän. -En koskaan pääse taiteilijoiden juhliin.
Kurjaa. Niissä on parhaat huumeet.
Scott on finanssialalla. -Järkyttävää.
Mitä sinä teet? -Olen musikaalin tulevaisuus, Scott.
Tervetuloa. Haen lisää juotavaa.
Hulvaton tyyppi!
Tämä on elämää, bo-bo, bo-bo boo
Bohemia
Suihku on keittiössä Siellä voi olla saippuaa
Tiskit altaassa Pese hampaasi, jos pystyt
Vessa on komerossa
Parasta toivoa Että siellä on lamppu
Ei tänään!
Kämppiksille pyöröovi Kuuntelehan tarkkaan
Neljätoista ihmistä vain neljässä vuodessa
Ann, Max, Jonathan Carolyn ja Kerri
David, Tim… Ei, Tim oli vain kesävieras
Tammikuuhun Margaret, Lisa, David, Susie
Stephen, Joe ja Sam
Ja Elsa, haastemiehen unelma Joka on edelleen pakomatkalla
Älä unohda naapureita Michelleä ja Gayta
He ovat enemmän perhe Kuin oma perhe, hei
Aika rientää Ja kaikki kuolee
Voisi luulla, et tässä iässä Ois jo koira, lapsi, vaimo
Tämä laiva on uppoamassa Joten aletaan juoda
Ennen kuin alamme miettiä Onko tämä elämää
Tämä on elämää, bo-bo, bo-bo boo
Bohemia
-Vielä kerran!
Bohemia
Bo-bo, bo-bo boo
Se oli ihan mahtavaa!
Jee, Scott!
Hei. Kaikki ovat lähdössä.
Tarvitsin vähän raikasta ilmaa. -Hyvä on.
Täällä jäätyy.
Missä takkisi on?
En tiedä. Se…
Ison kasan alimmaisena.
Tosi kaunista.
Se on vankilaproomu.
Aivan.
Kuulin Jacob's Pillow'ssa, että tanssikouluun palkataan opettajia.
Niinkö? -Niin.
Muutama tunti töitä viikossa, ja loput ajasta on omaa.
Harjoitusstudio käytettävissä.
Voitaisiinko jutella hetki?
Jutellaan siitä, miten uskomaton olit tänään.
Kiitos. -En laske leikkiä.
Voisin katsella tanssiasi ikuisesti.
Ajattelin, että hakisin sitä.
Sitä työtä Jacob's Pillow'ssa.
Olimme siellä kesällä, muistatko? Näimme Mark Morrisin uusimman.
Aivan. -Niin.
Onko se Berkshiressä?
Eli muuttaisit Berkshiresiin, vai?
Ei tarvitsisi tehdä 30 tuntia tekstinkäsittelyhommia,
jotta saa vuokran maksettua.
Voisin oikeasti päästä takaisin kuntoon.
Hyvä on. Tehdään se. Muutetaan.
Olen ihan vakavissani. -Niin minäkin.
Asutaan hirsimökissä. Metsästetään tammenterhoja.
Kerätään oravia.
Mitä sinä höpiset?
Se on Berkshires.
Ihmiset lomailevat siellä. Sinäkin.
Anteeksi. Voimmeko mennä sisälle?
Pelkään vain… Alan olla tunnoton pian.
Olet varsinainen vauva.
Ota tämä.
Odotahan.
Tykkäätkö tästä?
Eikö sinun pitänyt päästä pian sisälle?
Se työpaikka Berkshiressä…
Kuulostaa upealta. -Minä hain sitä jo.
Niinkö? -Niin.
Ja sain sen.
Niinkö? Hienoa.
Se alkaa kesäkuussa.
Okei. Onko se vain kesäksi?
Ei, se on vakituinen.
Jon.
Berkshireshän on tosi kaukana Midtownista.
Niinpä.
Miksi hän tekee niin juuri nyt?
Hän haluaa minut mukaansa.
Mitä sinä sanoit? -Sanoin: "Niinkö?"
Mitä olisi pitänyt sanoa? En keksinyt muuta.
En minä voi lähteä New Yorkista.
Pyydä, että muutatte yhteen. -Minne?
Tarvitset kämppiksen.
Kaksi kärpästä yhdellä iskulla. Ole hyvä vaan.
Entä se heppu, jota tapailit, David?
Te sovitte hyvin yhteen. -Se ei toiminut.
Töissä on tällä viikolla testausryhmä.
He etsivät uutta väkeä. Ilmoittaisinko sinut?
Yrität viekoitella minut pimeälle puolelle.
Voisin esitellä sinut kollegoilleni -
ja näyttää, miten loistava olet.
En halua töihin mainosalalle. -En minäkään halua sinua sinne.
Haluan, että saat töitä… mainosmusiikin säveltäjänä.
Kehität kaikenlaisia lurituksia koko ajan huviksesi.
Keksit lauluja muroista, joita syömme.
Voisit saada siitä palkkaa. -Kunhan Superbia tuotetaan,
saan maksun musiikistani muutenkin.
Se on totta.
Täällä ollaan. Oma koti kullan kallis.
Voi hyvä luoja.
Michael heittää avaimet pysäköintiapulaiselle.
Minkälaisessa asuintalossa on pysäköintiapulainen?
Tuoreita kukkia aulassa.
Vanha, valkoinen nainen pikkuisen koiran kanssa.
Onko tämä todellista?
Ei enää 13 korttelin kävelemistä
13 kilon pyykkikasan kanssa
Jäätävissä talvipakkasissa
Ei enää kuudenteen kerrokseen kiipeämistä
Tai avaimen heittämistä alas Koska ei ole oven avaajaa
Ei enää sähkökatkoja
Ei enää kieroja lattioita
En enää sylje hammastahnaani
Likaisten astioiden päälle
Siihen yhteen ja ainoaan altaaseen
Terve vaatehuoneet
Siistiä kuin Park Avenuella
Terve, teurastajan pölkkypöytä
Voisin tottua
Voisin tottua sinuun
Ei enää nukkuvien ihmisten yli kiipeämistä
Ennen kuin pääsee Oman talonsa ulko-ovelle
Ei enää
Myrkyllisiä kaasuja Laittomista kaasulämmittimistä
Jotka voivat räjähtää Kun me nukumme
Ei enää -Vuotavia kattoja
Ei enää -Reikiä lattiassa
Ei enää Suihkua keittiössä
Sillä aikaa kun kämppis Syö aamiaista
Ja sinä ruiskautat vettä Hänen muroihinsa
Terve kiiltävälle Uudelle puuparkettilattialle
Yhtä vahatulle kuin rikkaan tytön sääret
Terve rakas herra Tiskikone
Voisin tottua -Voisin tottua
Voisin tottua -Voisin
Tottua sinuun -Voisin tottua sinuun
Ei enää… eksoottisia
Ei enää… neuroottisia
Ei enää muuta kuin Miellyttävän robottimaista
Me muutetaan ylös -Me muutetaan ylös
East Sidelle -East Sidelle
Ylelliseen huoneistoon Ylhäällä taivaalla
Terve rakas herra Vahtimestari
Joka näyttää Kapteeni kengurulta
Terve rakas ystävä, hyvää päivää
Voisin tottua -Voisin tottua
Voisin tottua -Voisin
Tottua sinuun -Voisin tottua sinuun, jee!
Voisin tottua -Voisin tottua
Jopa antautua -Jopa antautua
Voisin tottua sinuun -Tottua sinuun
Varokaa sulkeutuvia ovia
Hitto vieköön. Sinä siellä.
Varo sulkeutuvia ovia.
Etkö vieläkään ole tehnyt laulua?
Tällaista ei ole tapahtunut minulle ennen. En tiedä.
Yleensä teen laulun päivässä.
Viime viikolla tein laulun sokerista kolmessa tunnissa.
Lauluun sokerista, vai? -Sokeri
Se on niin hienoa Vaikka on niin halpaa
Se tajuntani räjäyttää
Miksi teit sen?
Harjoituksena.
Mitä varten? -Voin tehdä laulun mistä tahansa.
Entäpä jos tekisit laulun musikaaliisi,
joka esitetään yleisölle kuuden päivän kuluttua?
Ira Weitzman, musikaaliosaston johtaja Playwrights Horizonsilla.
Ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa teatterialan ihminen,
joka tarjoutui tekemään Superbiasta työpajan.
Alan ajatella, etten ehkä tarvitse sitä.
Tarvitset. -Tiedätkö…
Olet ainoa, joka on sanonut niin.
Ettäs tiedät.
Väitätkö, että niiden viiden vuoden aikana, kun olet tehnyt…
Kahdeksan vuoden.
…kukaan ei ole sanonut, että toisesta näytöksestä puuttuu laulu Elizabethille?
Ei kukaan.
Hyvä on. Valehtelen.
Yksi ihminen sanoi niin.
Olin mukana musikaalityöpajassa vuosien ajan.
Nestekidenäytön digitaalinen lukema
Kelluu harmaalla merellä
Kerran viikossa kutistuvan heimomme jäljelle jääneet jäsenet kokoontuivat.
Katselimme, kun joku meistä esitteli työtään paneelille, jossa oli -
oikeita kirjoittajia.
Teatterin legendoja, jotka olivat luoneet ne Broadway-show't,
joita olimme käyneet nuorena katsomassa vanhempiemme kanssa.
Se jakaa päivän pois
Paneeli muuttui viikoittain.
Laskien hitaasti
Mitaten hetkiä
Kun minä olin esiintymässä, väki alkoi supista heti,
kun astuimme ovesta sisään.
Onko se tosiaan hän?
Kyllä, se oli.
Stephen Sondheim.
Hyvä on, minä aloitan.
Olen hämmentynyt.
En tiedä, mistä show kertoo.
Onko se sosiaalinen kannanotto? Science fictionia?
Ja musiikkikin hämmentää. Onko se rokkia? Broadway-musiikkia?
Vai onko se kumpaakaan? Mitä mieltä olet, Steve?
On sanottava, että olen vahvasti eri mieltä, Walter.
Tämä musikaali tietää tarkkaan, mikä se on.
Niin, aivan. Totta kai.
Luomasi maailma on hyvin erikoinen.
Se on kiehtova.
Ongelmana on se, että sen emotionaalista punaista lankaa on vaikea seurata.
Yksityiskohdat vievät meidät harhaan hahmoista.
Ymmärrätkö sinä? -Okei.
Olemme samalla linjalla. Juuri niin minä koin.
Sanomme samaa, mutta eri lailla.
Mutta musiikki, valitan… Musiikki ei iskenyt.
Minusta laulut olivat upeita.
Niin, aivan. Kyllä, yksittäiset laulut.
Pidän erityisesti siitä, jonka nuori mies laulaa ekan kohtauksen alussa.
Ensiluokkaiset sanat ja sävel. Hienoa.
"Ensiluokkaiset sanat ja sävel."
Kiitos.
Ne neljä sanaa riittivät pitämään minut työn parissa seuraavat kaksi vuotta.
Sinulta puuttuu laulu sille nuorelle naiselle.
Elizabethillekö? -Se on show'n käännekohta.
Päähenkilösi on valitsemassa suuntaansa.
Jonkun on herätettävä hänet ja ravistettava järkeä hänen päähänsä.
Hyvä on.
Hassua, koska minä aioin sanoa ihan samaa.
Puhutaanko muusikoista? Jos heitä on vain neljä,
on mietittävä, miten basso-osuudet jaetaan.
Tämä on sinulle. Ole hyvä.
Kiitos.
Jon, se on pelkkä luenta. Sinulla on piano.
Kirjoitin rokkikappaleen.
Tarvitsen ainakin syntikan, rummut ja kitaran…
Hyvä laulu kuulostaa hyvältä ilman mitään instrumenttia.
Hyvä on. Esitetään kappaleet a cappellana.
Tai mitä jos jätettäisiin laulut pois?
Saisimme yleisön sisään ja ulos puolessa tunnissa.
Kaivelen budjettia ja katson, saisinko jostain rahaa -
toista muusikkoa varten. -Kahta.
Ja piano on vähintään oltava.
Puhuitko Rosan kanssa?
Hei, Rosa. Tässä Jonathan Larson, asiakkaasi.
Olen jättänyt useita viestejä sihteerillesi.
Onhan Rosa Stevens on yhä agenttisi? -Kyllä, me…
Puhumme yhtenään.
Onko hän lähettänyt kutsut esitykseen jo?
Emme ole saaneet juurikaan ilmoittautumisia.
Ei se haittaa.
Kenelläkään ei ole sellaisia yhteyksiä kuin Rosalla.
Olen varma, että hän saa hyvää yleisöä paikalle.
Niin.
Nähdään maanantaina. -Jo vain.
Eka harjoituspäivä.
Ja tee se laulu. Ole kiltti.
Kiitos, Ira. -Kiitos.
Kiitos tästä kaikesta. Kiitos.
OLET
Haluan jättää viestin herra Sondheimille.
Nimeni on Jonathan Larson.
Viesti Joe Pappille. Bernie Gerstenille.
Shubert Organizationin johtajalle. La MaMalle.
Eli se on Larson. L-A-R-S-O-N. Ei Parson.
Sellaista ei ole ennen tehty. Melkoinen tapahtuma.
Siinä on valtavasti kaupallista potentiaalia.
Se täyttyy pian. Haluan varmistaa paikkanne.
Tiedän, että hänellä on rajallisesti aikaa. Se olisi hienoa.
Ei mitään paineita. Haluan teidät sinne.
Tulettehan te? Varaamme hänelle paikan.
Superbia Playwrights Horizonsilla klo 10.
Perjantaina klo 10. Olen tosi innoissani.
En halua, että jäätte siitä paitsi. Muuta en voi kertoa.
VIIMEINEN MUISTUTUS
Sondheimin kaikki musikaalit pitäisi esittää PBS:llä.
No, Sunday on hyvä alku.
En tajua, miksei hän voi sanoa naiselle, että rakastaa tätä.
Miksei hän voi olla taiteilija ja rakastaa naista?
Hän rakastaa naista.
Niin, mutta ei osaa ilmaista sitä. -Se on henkilökohtainen ongelma.
Tarkoitan…
Miehet!
Tuossa korsetissa Bernadette…
Tuo vyötärö on tosi…
Miten hän teki sen?
Joko keksit sen? -Se on ihan lähellä.
Soita, jos kaipaat inspiraatiota. -Ei, älä mene. Jää hengailemaan.
Voit nukkua vanhassa huoneessasi.
Tee se laulu, muru.
…sairastunut aidsiin.
Senaattori Jesse Helms pelkää,
että laki antaa vääränlaisen viestin.
Jos suonensisäisten huumeiden käyttäjät ja homomiehet -
lopettaisivat harrastuksensa tänään,
tässä maassa ei enää olisi yhtään uutta aids-tapausta -
sen lisäksi, mitä nyt jo on.
Henry Champ kongressitalolta.
POMO ON AIVAN VÄÄRÄSSÄ
Hei. -Voi luoja. Rakastan sinua.
He haluavat vastauksen keskiviikkoon mennessä.
Mietin, voisimmeko jutella siitä.
Työpaikasta.
Kyllä.
Voidaanko puhua siitä huomenna?
Minun pitää tehdä tämä laulu nyt. Sopiiko se?
Totta kai.
Sopiiko se varmasti?
Sopii.
Hyvä on.
Et vaikuta varmalta.
Hyvää yötä, Jonathan. -Hyvää yötä.
Tulen pian.
UUSI LAULU SINÄ OLET
SINUN
SINÄ OLET
Aamu sarastaa, yö on ohi
Johnny on jalkeilla
Tehdäkö kompromissi vaiko sinnitellä
Hänen mielessään myllertää
Ei ole ketään, joka Johnnya opastaisi
Johnny vain piiloon haluaisi
Voiko hän toteuttaa itseään
Jos pitää vakan alla kynttilää?
Johnny ei osaa päättää
Susan haluaa elää meren rannalla
Hän ei jaksa enää kilpailua
Susan haluaa elää kanssani
Johnnyn on tehtävä vaikea päätös
Ei ole ketään, joka Johnnya opastaisi
Johnny vain piiloon haluaisi
Voiko hän aloilleen asettua
Ja silti pinnalla pysyä? -Pinnalla pysyä
Johnny ei osaa päättää
Michaelin on saatava kaikki
Hänen onnensa ei lopu koskaan
Johnny on selkä seinää vasten
Voiko hän joustaa unelmistaan
Kuten hänen ystävänsä tekee?
Johnny uskoo Susanin olevan oikeassa -Susan on oikeassa
Kunnianhimo syö ihmistä
Michael ei ymmärrä, miksi Johnny
Pitää kiinni niin -Pidän kiinni
Siitä kaikesta, mitä Johnny pitää totena
Ei ole ketään, joka Johnnya opastaisi
Johnny vain piiloon haluaisi -Johnny vain piiloon haluaisi
Kuinka voi päästä liitoon
Jos on naulattuna lattiaan?
Johnny ei osaa päättää
HILJAISUUS = KUOLEMA
Ei ole ketään, joka Johnnya opastaisi
Johnny vain piiloon haluaisi
Mistä tietää, milloin päästää irti?
MIKSI MUUTOKSEEN TARVITAAN KATASTROFI?
Johnny ei osaa päättää
-Päättää
Päättää -Johnny ei osaa päättää
Johnny ei osaa päättää
Päättää
Johnny ei osaa päättää
Freddy on ensiavussa.
Mitä?
Hänellä oli lauantaiaamuna kuumetta. Hän voi…
Hän vain vapisi.
Odotahan. Ei.
Hän kertoi viime viikolla, että T-solu…
Neljä päivää sitten lääkäri sanoi, että niitä on tarpeeksi.
Kaipa se muuttui.
Paska.
Kyllä hän selviää. -Niin varmasti.
Hän selviää kyllä. Ajattele.
Tiedät, miten itsepäinen hän on. Oikea jästipää.
Eikö vain? -Niin.
Meidän pitäisi olla raivoissamme, kun hän jätti tulematta töihin.
Aivan. -Tiedäthän.
Hyvä on.
Ei helvetti! Minun pitäisi mennä sairaalaan.
Milloin pääsen sinne? Pitää kirjoittaa.
Pitää puhua Susanin kanssa, tavata Freddy. Miksi en saa laulua tehtyä?
Miten voit ajatella show'tasi, kun ystäväsi on sairaalassa?
Mitä minä täällä teen? Minun pitää lähteä. Kävellä ulos ovesta ja mennä.
Mutta kello on 9.30 sunnuntaiaamuna Moondance Dinerissa.
En voi lähteä minnekään.
Varokaa!
Olisiko teillä sitä ihanaa juutalaista leipää?
Se on "hollya", kulta. Sitä kutsutaan "hollyksi".
Haluaisitteko challah-leipää?
Eikö joku hae noita hemmetin munia? -Tranquilo. Tranquilo.
Termina tu obra.
Harrington neljälle. Harrington.
Moondance. Mitä haluatte?
Se oli Haamujengistä.
Otammeko varauksia vastaan? Ei tällaiseen kuppilaan.
Missä ruisleipäni on? -Nimi?
Richard. -Richard. Montako?
Caplan.
Richard Caplan. Montako teitä on?
C:llä. -Aivan. Montako?
C, kuten sanassa "cat".
Ymmärrän. -Voimmeko tilata?
Hetki. Montako teitä on? -Ei tämä ole matikankoe.
Järjestystä.
Kiitos kärsivällisyydestänne.
Pyysin munakasta ilman keltuaisia.
Tämä takia olet pelkkä tarjoilija.
Jännite.
Naisten vessassa on oksennusta.
Lasku! -Saammeko pari mimosaa?
Hän sai juuri uuden työpaikan.
Haluan Baileysia kahviin ja votkaa tuoremehuun.
Jotain.
Tasapaino.
BLT-leipä valmis.
Si se quejan que se enfría, no es culpa mía.
Hitto. Carolyn.
Carolyn. -Hei.
Anteeksi. Onko Baileysia? -Hetki.
Jessus!
Brunssi.
Sunnuntai
Sinistä ja hopeaa hehkuvassa kuppilassa
Vihreillä, violeteilla, keltaisilla, punaisilla tuoleilla
Istuvat ne hölmöt
Joiden pitäisi syödä kotona
Sen sijaan he maksavat sunnuntaina -Sunnuntaina
Kylmästä appelsiinimehusta tai bagelista
Pehmeillä, vihreillä palleilla
Istuvat ne hölmöt
Juoden kanelikahvia
Tai kofeiinitonta teetä
Ikuisesti -Ikuisesti
Ikuisesti
Sinistä ja hopeaa hehkuvassa kuppilassa
Valuu vihreää, oranssia, violettia kuolaa
Niiden hölmöjen suista
Jotka maksaisivat vähemmän kotona
Kahvin juomisesta
Kevyestä
Ja mustasta
Ja kolesterolista
Ja peppuja, peppuja, peppuja Peppuja, peppuja, peppuja
Ihmiset kirkuvat paahtoleipiään
Pienessä SoHon kahvilassa
Saarella Two Riversissä
Tavallisena
Sunnuntaina
Brunssilla
"SUNDAY" SÄVELLYS JA SANAT: JONATHAN LARSON
Maanantaiaamu.
Ensimmäinen harjoituspäivä Superbian työpajaan.
Siitä puuttuu edelleen toisen näytöksen laulu, muistattehan.
Kuljen sinne kuolleiden maan halki…
Eli teatterialueen.
Kävelet Times Squaren poikki Mitä näet?
Rumuutta arkkitehtuurin paikalla
Loiston ja tyylin Räikeys korvannut on
Kuten 60 dollarin spektaakkeli Ne ovat huijausta
Niin peliä pelataan
Miksi pelaisin näytelmäpeliä?
Niin peliä pelataan
On oltava hullu Näytelmäpeliä pelatakseen
Ei Broadwayn liepeillä Ole takeita
Ettei joku kauppislainen Päätä mitä näet
Kuten Amerikalta innovaatio puuttuu
Porskutetaan kimalluksella ja maineella
Kuten Amerikka matkalla rappioon
Ei väliä tuotteella Ainoastaan tuotolla
Kirjoita elokuviin ja televisioon
Vaikka se on sontaa Siitä maksetaan
Tuhansia dollareita luonnoksesta
Ei elämä riipu siitä Nauroiko Frank Rich vai ei
Unohda jo Shakespeare Beckett, Molière
Niin peliä pelataan
Miksi haluaisin pelata näytelmäpeliä
Niin peliä pelataan Täytyy olla hullu
Peliä pelatakseen
Niin peliä pelataan
CATS-KOELAULU
Niin peliä pelataan
Miksi siitä välittäisin?
Haen vanhan Mooseksen rooliin.
Toivotan Playwrights Horizonsin puolesta teidät tervetulleiksi -
ja kiitän teitä siitä, että osallistutte tähän uuteen, jännittävään musikaaliin,
jonka on kirjoittanut jännittävä nuori kirjoittaja, Jonathan Larson.
Hän ei ole edes 30 vielä.
Kiitos, Ira.
Tämä on ensimmäinen työpaja tämän musikaalin parissa.
Nyt te olette osa perhettä.
Onko kysyttävää ennen kuin aloitamme?
Niin, kyllä.
Voisitko… Voisitko selittää sitä?
Kyllä. Selittää mitä?
Musikaalia. Sen tarinan.
Se on hiukan hämmentävä paikoitellen. Ei huonolla tavalla.
Superbia, tulevaisuuteen, myrkylliselle Maa-planeetalle sijoittuva satiiri.
Suurin osa ihmiskunnasta viettää koko elämänsä -
tuijottaen tiedotusvälineittensä kuvaruutua,
katsellen pikkuruista rikkaiden ja valtaapitävien eliittiä,
joka kuvaa omaa loisteliasta elämäänsä kuin televisio-ohjelmaa.
Maailma, jossa inhimilliset tunteet ovat laittomia.
Tämä on ensimmäinen MTV-sukupolvelle kirjoitettu musikaali.
Tämä on minun…
Pitikö niiden olla avaruusolioita? En ollut varma siitä.
Ei avaruusolioita. Se sijoittuu tulevaisuuteen.
Päivän väriteema On musta-punainen-musta
Ja huume, tietenkin On kilowatti tänäänkin
Trendinä tänään on sanoa Adjektiivi "hauska" usein
Täydellistä. Jatka vain.
Studd Star, olet saanut Kaksi ehdokkuutta
"Vuoden kasvo" Ja "Parhaat hiukset"
Laadi puhe Kuvaustilaisuuteesi
Agenttisi Tim Pursent on paikalla
Mahtavaa.
Sanoit tarvitsevasi rumpalia. -Hyvänen aika.
Hyvää yötä. Olit aivan loistava.
Ei, sanoin tarvitsevani bändin.
Jokainen muusikko maksaa satasen.
Niin. Ja vuosittainen budjettinne on puoli miljoonaa.
Olemme saaneet 12 ilmoittautumista, Jon. Et tarvitse bändiä 12 katsojalle.
Soittajia olisi enemmän.
Jos haluat enemmän muusikkoja,
sinun on etsittävä ne rahat muualta.
Olen pahoillani.
Kiitos kaikesta.
JOS VOISIN TAIKOA, TAIKOISIN KAIKEN POIS
Minulla oli kolmen ystävän hautajaiset viime vuonna.
Vanhin heistä oli 27.
Pam, Gordon, Ally.
Freddy ei ole edes…
Hän täytti 25 kaksi viikkoa sitten.
Eikä kukaan tee riittävästi.
Minä en tee riittävästi.
Aikaa ei ole riittävästi, tai ehkä vain tuhlaan aikaani.
Ja entä Susanin aika?
Milloin puhun Susanin kanssa?
Mitä sanon hänelle? En tiedä, mitä sanoa.
Susan odottaa, ja kello käy.
Tik-tak, tik-tak.
Minulla on kolme päivää työpajaan.
Kolme päivää aikaa kirjoittaa laulu. Jos se laulu ei toimi,
show ei toimi, ja se on ollut ajan tuhlausta.
Kuka siitä laulusta välittää?
Kaipaan Michaelia.
Minun pitää puhua Michaelin kanssa.
En ehdi puhua Michaelin kanssa.
Kaikki entiset ja tulevat merkkihenkilöt Ovat siellä
Koskaan ennen viihteen historiassa Ei ole ollut…
Ole tarkkana, ettet nopeuta tahtia.
Mitään sen kaltaista
Vuosisadan merkittävin tapahtuma
Välttämätön sosiaalinen seikkailu
Konsonantit häviävät "Välttämätön sosiaalinen seikkailussa".
Hei. Kiitos. -Kuulostaa upealta.
Miksi et ilmoittanut tulostasi?
Ajattelin, että se olisi kiva yllätys. -Se on.
Hyvä on. On tiistai.
Minun on ilmoitettava työpaikasta huomiseen mennessä, joten…
Voisitko pitää tauon jossain välissä?
En voi. Näyttelijät pitävät taukoja. Minulla ei ole taukoja.
En tiedä, mitä tekisin. Joten…
Etkö voisi pyytää lisäaikaa?
Anteeksi, voidaanko puhua tästä illalla?
Olen niin… Hetkinen.
Tämä on… Voisiko siihen lisätä…
Ehdokkuus -Ehdokkuus?
Kasvopalkintoehdokkuus
Kasvopalkinto -Kytketään kiinni
Pääsenkö siis televisioon? -Sinä olit jo siellä
Miten upealta näytitkään -Näytinkö?
Näytit Leikit laserini kanssa
Luulit parranajokoneeksi
Olen varma, että se juuri Aiheutti julkisen kohtauksen
Me voimme päästä televisioon Musiikkilootani televisioon
Missä? Kuka? Mitä tämä merkitsee?
Kaikki entiset ja tulevat merkkihenkilöt Ovat siellä
MYY KIRJASI TÄÄLLÄ
Voin antaa kaikista yhteensä 50.
Saat ne myytyä viisinkertaisella summalla.
Enempään en pysty.
Käteiselläkö? -Hienoa.
Voi ei. Hän pitää Godspellin.
"Day by Day."
Niin, ihan mahtavaa.
Haluaisin tarjota sinulle lounaan syntymäpäiväsi kunniaksi.
Tällä viikolla ei käy.
Tarvitsisin neuvojasi joihinkin juttuihin.
Olen pahoillani. Voinko soittaa takaisin?
Minulla on yksi juttu kesken juuri nyt.
Se testiryhmä, jonka mainitsin… Siihen haetaan vielä yhtä.
Torstaina klo 11. Sinullahan on tiukkaa.
Tai antaa olla.
Odota. Paljonko siitä maksetaan?
Vain 75 taalaa, mutta se voi poikia jotain.
Minä tulen.
Kiitos. Kiitos kovasti.
Okei, heippa. Hei sitten.
Hyvä on, nähdään.
Kaikki entiset ja tulevat merkkihenkilöt Ovat siellä
Olit oikeassa. -Tiedän.
Koskaan ennen viihteen historiassa Ei ole ollut
Mitään sen kaltaista
Vuosisadan merkittävin tapahtuma
Välttämätön sosiaalinen seikkailu
Emme voi väliin jättää Tätä iltaa niin ihanaa
31. vuosittainen kasvopalkintojuhla
Esittelyseremonia suorana Satelliitin kautta väreissä
Se on tapahtuma 18-tuntinen Kaupallisin keskeytyksin
Uskomaton, loistelias Huikean hohdokas
Kaikki, jotka ovat jotain, tietävät
Kaikki ovat varmasti
Siellä
Saisinko kuulla sen?
Uuden laulun.
Ihan näinä päivinä.
En kestä jännitystä, Larson.
Voi taivas.
Puhu.
Hei, minä tässä. Vastaa.
Tiedän, että valikoit puhelusi.
Kaikki asuntosi valot ovat päällä.
Minä näen sinut.
Hei. Olisit voinut soittaa.
Soitin juuri. Kiva nähdä sinuakin.
En tarkoittanut sitä niin.
Jessus, Jonathan.
Puhu kanssani.
Minä kirjoitan, Susan.
Kirjoitatko musikaalin seuraavan vartin aikana?
Kiitos, kun tuet työtäni.
Koska sinä olet tukenut niin hyvin minua.
Mitä tarkoitat? -Mitä sinä luulet?
Ja nyt, hyvä yleisö, esittelen teille -
kohtauksia modernista romanssista laulun muodossa.
Anteeksi vaan.
Minä en saa puhua tarpeistani. Mistä tarpeista?
Sanoinko niin? -Ei tarvinnut. Se on ilmeistä.
Miten se on ilmeistä?
Sinä olet taiteilija ja minä olen tyttöystävä. Niinhän sinä sen koet.
Minusta tuntuu pahalta Koska sinusta tuntuu pahalta
Koska minusta tuntuu pahalta Koska sinusta tuntuu pahalta
Sen vuoksi mitä sanoin Siitä mitä sinä sanoit
Siitä etten minä kykene
Puhumaan tunteistani
Voisimmeko puhua myöhemmin? -Koska, Jonathan? Koska myöhemmin?
Ei tänä iltana.
Jos minä ajattelin että Se mitä sinä ajattelit
Oli etten ollut ajatellut Ajatuksistani puhumista
Niin sitten minun reaktioni Sinun reaktioosi
Minun reaktiooni Olisi ollut paljastavampi
Olin harjoituksissa koko päivän. Olen ollut jalkeilla neljästä.
Olen yrittänyt kirjoittaa laulua koko viikon, enkä pääse eteenpäin.
Pelkäsin että sinä pelkäisit
Jos sanoisin sinulle Että pelkään läheisyyttä
Olen puhunut jo kuukausia siitä, miten onneton olen.
Jos minun ongelmani Ei ole sinulle ongelma
Niin ehkä ongelma onkin Vain keskinäinen riippuvuus
Kaikki New Yorkissa ovat onnettomia! Sitä New York on.
Tein väärin -Olit väärässä
Tein ehkä väärin -Teit väärin
Kun soitit sanoaksesi -Sormus oli väärin
Jos tarkoitin mitä sanoin Kun sanoin "sormukset tympivät"
Miten saan sinut tajuamaan?
Suljet minut elämästäsi. Pystytät muureja.
En sulje sinua ulos. -Olet miljoonien kilometrien päässä.
Olen itse asiassa tässä vieressä. -Oletko, Jonathan?
Ihan oikeasti? Minä tunnen sinut.
En suuttunut kun suutuit
Kun minä suutuin Kun sanoit että voin painua helvettiin
Jos olisin asemassasi Vastaisin samoin sormukseen
Kun olin sanonut mitä sanoin
Olet oikeassa. En ole kuunnellut, mutta lupaan, että työpajan jälkeen…
Työpajan jälkeen.
Työpajan jälkeen!
Kaikki vasta työpajan jälkeen. -Niin.
Entä, jos työpajan jälkeen mikään ei muutu?
Kukaan tuottaja ei tuo isoa shekkiä.
Et pääse suoraan Broadwaylle.
Olet edelleen tarjoilija, asut edelleen täällä, olet edelleen rahaton.
Mitä sitten, Jonathan? Entä minä?
Tuntuu pahalta Koska sinusta tuntuu pahalta
Sen takia mitä sanoin Siitä mitä sinä sanoit
Siitä etten minä kykene Puhumaan tunteistani
Tuntuu pahalta sinun vuoksesi
En voi muuttaa Berkshiresiin.
En voi hylätä uraani.
Luuletko, etten tiedä sitä?
Mitä?
Mitä sinä… Mitä tämä on? Mitä sinä haluat?
Kaipa minä halusin vain… Halusin, että pyydät minua jäämään.
Jos minä ajattelin mitä ajattelit
En kertonut ajatuksiani
Reaktioni sinun reaktioosi Reaktiooni
Ei olisi ollut paljastavampi -Kun reagoin sinuun
Tietenkään en halua sinun lähtevän.
Ihanko totta? -Sehän on selvä.
Nyt sanot sen ensimmäistä kertaa.
Voi luoja.
Nyt se on sanottu ääneen
Sinä mietit, miten tästä voisi tehdä laulun, etkö vain?
Nyt se on purettu mielestä
En. Mitä?
Kuule, Jonathan. Minulle riittää.
Susan. Odota, Susan.
Toivottavasti sinulla on loistava työpaja.
Odota, Susan. Susan.
Kello on neljä yöllä Ja meillä on terapiaa huomenna
On liian myöhäistä panna
Joten levätään sitten vähän
Odotamme vielä yhtä ihmistä.
Nauttikaa vesistänne.
No niin… -Hei, olen Jon.
Aivan, Michaelin ystävä. -Niin.
Miten voit? -Hyvin. Olet myöhässä.
Okei. Olen pahoillani. -Ei se haittaa.
Se johtui metrosta. -Niin varmasti.
Istu minne vain.
Hei. -Tervetuloa.
Eikö vessaan tosiaan pääse? -Ei, se ei ole sallittua.
Sanoiko hän, koska saamme maksun?
No niin, nyt kun olemme kaikki täällä…
Hei. -Hei.
Aloitetaan pikaisella aivoriihellä.
Jotta saadaan runosuoni sykkimään. Se on hauskaa.
Kaksi tuntia tätä.
Yhtä muusikkoa varten.
Sanokaa aluksi, mitä ideoita mieleen tulee,
kun kuulette minun sanovan sanan: Yhdysvallat.
George Washington. -Mainiota.
Abraham Lincoln. -Abraham Lincoln.
Imperiumi, rasismi, kansanmurha, Vietnam.
Grover Cleveland.
Perustuslaki. -Niin.
Niin. -Magna Carta.
Kansalaisoikeudet. -Oikein tekeminen.
Valiojoukko. -Valiojoukko.
Avoin tie auringonlaskuun.
Tuuli tuivertaa hiuksia.
Mitään muuta kuin horisontti ei ole edessä.
Todella kaunista, herra Larson.
Se pannaan taululle.
Aurinko. -Auringonnousu.
Uuden päivän alku.
Kaikki sopii yhteen. -Mistä sinä ilmestyit?
Olet loistava. -Ihan uskomatonta.
Ikkuna avautuu niitylle.
Katson siitä ja näen pupuja ja kurreja…
Kansakunnan sykkivä sydän.
Hyvänen aika.
Juuri sitä se on. -Kaunista.
En ole kuullut sitä ennen. Olet lahjakas.
Voisin tottua tähän.
Voisin saada palkkaa tästä.
Voisin saada terveydenhoidon. Ja eläkkeen.
BMW:n. Ylellisen asunnon Central Park Westistä.
Ei, ei, ei. Eastista.
Voisin oikeasti saada palkkion luovuudestani -
sen sijaan, että se torjutaan ja sivuutetaan.
Loppuelämäni voisi olla tällaista.
Nyt kun olette saaneet loistavia ideoita päihinne,
käännymme käsillä olevan tehtävän puoleen.
Meidän on kehitettävä nimi vallankumoukselliselle tuotteelle,
joka on juuri tulossa myyntiin.
Siihen tarvitsemme mielikuvitusta, herra Larson.
Tuote on mauton ja hajuton kemiallinen yhdiste,
jota käytetään rasvan sijaan ruoanlaitossa.
Sitä on testattu hyvin tuloksin useilla nisäkkäillä.
Se on hyvä.
Tuotteella on joitain sivuvaikutuksia, joista minun tulee kertoa teille.
Ihon hilseilyä,
hiusten lähtöä, hiusten, kulmakarvojen ja ripsien…
Loppuelämäni voisi olla tällaista.
Ja lopuksi pieni osa käyttäjistä -
on saanut toksisen sokkioireyhtymän,
joka on vaatinut lyhyttä sairaalahoitoa.
Ei se ole vakavaa. -Huonoja ideoita ei ole.
Vapaata öljystä. -Ihana.
Öljyvapaata. -Hyvä on.
Sehän on ihan sama asia. -Vaihdoin sanojen paikkaa.
Se on ihan hyvä, Kim. Kiitos.
Amerikkalainen unelma. -Okei…
Unelmia vapaudesta. -Okei.
Nutra-öljy. -Ei hullumpaa, Todd.
Jäteöljyä. Ei.
Minä keksin.
Minä tiedän juuri oikean… -Anna tulla.
Haluatteko kuulla? Juuri oikea termi tälle tuotteelle.
Rasvake.
Rasvake, vai?
Se oli vitsi. -Ei naurata.
Ehkä ei sinua, mutta… -Minä suosittelin sinua, Jon.
Panin maineeni likoon.
Sano heille, että sain kohtauksen. -Ei naurata.
Tämä on minun elämääni.
Ei, se ei ole elämääsi. Se on markkinointia.
Kyse on siitä, miten huijataan ihmiset -
ostamaan rojua, jota he eivät halua. -Se on monimutkaisempaa.
En käsitä, miten voit ottaa sen vakavasti.
Siitä maksetaan. -Ei raha ratkaise kaikkea.
Ei se pahaakaan tee. -Oletko varma siitä?
Mitä jaloa sinä teet elämälläsi?
Teen taidetta. -Sitä maailma tarvitsee. Lisää taidetta.
Itse asiassa kyllä. Ainakaan en edistä järjestelmää, joka…
Säästä saarnasi. Sinä kirjoitat musikaaleja,
et pelasta sademetsiä.
Voisinpa olla enemmän kaltaisesi, ja välittää lähinnä siitä,
että on oikeanlainen auto ja puku sekä talo, jossa on vahtimestari.
Miksi en haluaisi niitä? Ei kaikilla ole valinnanvaraa.
Kaikki, mitä pidät itsestäänselvyytenä.
Kuten mitä? -Saat elää rakastamasi ihmisen kanssa.
Tiedätkö, mitä antaisin siitä? Sinä nostat nokkaasi sille.
Jos haluat sitä, mikä sinua estää?
Mikäkö? Olisiko Jesse Helms ja Moral Majority -järjestö?
Tätä maata johtavat ihmiset.
En voi mennä naimisiin tai saada lapsia.
Puolet ystävistämme kuolee ja loput pelkäävät kauhuissaan tulevaa.
Anteeksi, että hommasin kivan auton, Jon.
Anteeksi, että muutin asuntoon, jossa on keskuslämmitys.
Anteeksi, että nautin elämästäni, kun vielä voin.
Minun pitää mennä.
Tule metrolla. -Kävelen mieluummin.
Michael!
Haloo.
Johnny, kultaseni. Rosa tässä.
Haloo? -Rosa Stevens?
Oletko innoissasi huomisesta? -Huomisesta?
Muistitko sinä esityksen?
Muistinko? Kaikki kaupungin tuottajat ovat tulossa.
Sen on parasta olla hyvä.
Kyllä, se… se on mahtava.
Katsotaan, jos saadaan käyntiin tarjouskilpailu -
siitä musikaalistasi. Mitäs sanot?
Kyllä, totta kai.
Hyvä on, mussukka.
Charlie, hommaa Hal Prince linjalle.
Rosa, minä…
Olen tosi pahoillani.
Tiedän, tiedän.
Voi ei.
Miksi ette soittaneet ja sanoneet, että maksu on myöhässä,
ennen kuin katkaisitte sähköt? Eihän se käy järkeen.
Kuten selitin jo, saitte huomautuksen… -Ei, ei. Kuulkaa.
Ette ymmärrä. Minulla on työpaja.
Musikaalini esitellään julkisesti 12 tunnin kuluttua…
Hyvä herra, jos aiotte korottaa ääntänne…
Anteeksi. Kuulkaa. Voin maksaa puhelimitse.
Minulla on luottokortti tässä… -Maksutoimisto on suljettu.
Voisitteko jotenkin selvittää sen heti?
Maksutoimisto on suljettu tältä illalta.
Mitä minä sitten teen? -Hyvä herra, kuten sanoin, soittakaa…
Haloo? -Hei, Beth.
Mitä kuuluu? Jon tässä.
Hei, Jon.
Hei, onko Susan siellä?
Hän ei halua puhua kanssasi.
Niin.
Tietenkin, niin.
Voisitko välittää hänelle viestin?
Minkä viestin? -No tuota, tiedäthän…
Halusin vain muistuttaa, että huomenna on työpajani, ja…
Minulla ei ole oikeutta pyytää. Mutta…
Olisi ihanaa, jos hän voisi tulla sinne.
Kerron, että soitit.
Tässä sitä ollaan.
Musikaali, jolle olen omistanut nuoruuteni,
esitetään julkisesti kaikille New Yorkin tuottajille.
Enkä ole kirjoittanut yhtään nuottia tai yhtään sanaa -
koko show'n tärkeimpään lauluun.
Minulla ei ole sähköä.
Paras ystäväni on raivoissaan minulle. Tyttöystäväni ei puhu kanssani.
Ja on vain yksi asia, jota voin ajatella tekeväni:
uiminen.
Vihaan tätä pukuhuonetta Miksi Susan ei vastaa puheluihini?
Hikeä, märkää, kaikua Hajua, helvettiä, räppiä
Nosta volyymia Kuumaa, märkää, kuumaa, hikeä
Millaista vesi on?
Venyttele, venyttele Sylkäise maskiin
Sumea näkö Kokeile vettä
Valmistaudu sukellukseen Ihon shokkiin
Odota tuntevasi kipua, kipua Kipua, kipua nyt
Yksi, kaksi, kolme Haukkaa ilmaa, seitsemän
Tuossa se tyttö Yksi, kaksi, kolme
Haukkaa ilmaa Sileä, pehmeä iho
Kaksi, kolme Haukkaa… kolmetoista
Pitkät sääret, ruskea iho ja märät hiukset
Ja märät hiukset
Onko Rosa edes kuunnellut nauhaani?
Potkaise, suorista, pyöräytä käsiä Katso kättä, ojenna jalka
Märät hiukset Rauhoitu, heppu on liian hidas
Viisitoista Uinko neljäänkymmeneen?
Liian hidas Kosketa kantapäätä
Vastaa puheluihin! Ohut punainen raita
15 metriä, 18 metriä Hän muistuttaa Susania
Susan on niin kaunis
Ulos, älä ajattele, ulos, ulos Päästä se ulos
Pidä olkapää alhaalla
Rennosti, ei liian kovaa
Etsi liikkeen alkuperä
Kädet, ei Olkapää, ei
Kyynärpäät, ei
Alempana, selässä Kyllä, alempana
39, 40
Keskelle, keskelle
Liike eteenpäin
Veden halki
Tule järkiisi
Pakene -Tule järkiisi
Tule järkiisi
Minä liidän
Olen vedessä -Olet ilmassa
Sinä ritarina -Olen maan alla
Minä kuningattarena
TULE JÄRKIISI
Show alkaa ihan pian.
Huone on aivan tyhjä.
Show alkaa pian, ja minä katselen -
60 tyhjää taittotuolia.
Hei.
Hei, ihmepoika.
Täytän 30 sunnuntaina itse asiassa.
Hyvää syntymäpäivää.
Kiitos.
30 on vielä nuori. -Täällä ei ole ketään.
Kello ei ole edes 9.
Esitys alkaa vasta klo 10.
Hyvä.
Siistiä.
Okei.
Voisitko lukea? -Kyllä.
Pikkuhiljaa ihmisiä alkoi tulla.
Johnny. -Palaan pian.
Tämä on mahtavaa. Aivan upea tila.
Tämä on harjoitussali vain, isä. -Harjoitussali Broadwaylla.
Tämä on sitä itseään. -Iloitsemme puolestasi.
Kiitos. -Maksetaanko sinulle tästä?
Ei.
Ensi kerralla. -Varmasti.
Katso, meille. -Ei, se ei ole…
Se on eräälle toiselle, itse asiassa. -Vai niin.
Voitte istua ihan minne tahansa muualle.
Hyvä on. Lykkyä tykö.
Rakastan teitä. Kiitos. -Samoin.
Hänen hiuksensa ovat hullusti.
Kivasti yleisöä.
Suurimmaksi osaksi ystäviä.
Onpa kamalaa.
Kiitos, että tulit.
Villihevosetkaan eivät pitäisi poissa. Tiedät sen.
Hyvä on. Onnea. -Niin.
VARATTU
Kiitos.
Ira, sinä senkin riiviö.
Jonathan, miten menee? -Rosa.
Jon Larson. -Siinähän sinä olet.
Juuri sinua minä etsinkin. Hermostuttaako? Älä hermoile.
Vähän. Totta kai. -Tietenkin hermostuttaa.
Ensimmäinen oman musikaalin esitys on kuin peräsuolen tähystys Times Squarella.
Mutta tähystyksessä pahin, mitä voi löytyä, on vain syöpä.
Musikaalin kohdalla voi huomata, että on jo kuollut.
Hyvää show'ta. Tuskin maltan odottaa.
Emme voi odottaa enää. Kello on jo vartin yli.
Tiedän.
Potkuja.
Tule tänne. Kiitos.
Hei. Tervetuloa.
Olen Jonathan Larson.
Hei, tuota…
Ei olisi tarvinnut. Kiitos. Se oli kovin ystävällistä.
Kiitos, että tulitte tänä aamuna. Tämä on…
Stephen Sondheim. -Kuten olin sanomassa…
Kiitos, että tulitte. Tämä on musikaalini Superbia.
Olen tehnyt sitä jo… aika kauan.
Toivon todella, että pidätte siitä.
Kiitos.
Seuraava puolitoistatuntinen menee usvassa.
Kaikki entiset ja tulevat merkkihenkilöt Ovat siellä
Koskaan ennen viihteen historiassa Ei ole ollut mitään sen kaltaista
Vuosisadan merkittävin tapahtuma
Välttämätön sosiaalinen seikkailu
Emme voi väliin jättää Tätä iltaa niin ihanaa
Kaikki jotka ovat jotain tietävät
Että kaikki ovat varmasti siellä
Ja sitten…
Karessa astui eteenpäin laulaakseen uuden lauluni,
joka ei ollut edes 12 tuntia vanha.
Suljin silmäni.
Valmistauduin.
En uskaltanut hengittää.
Mutta kun avasin silmäni,
en nähnyt siinä Karessaa.
Sinä olet ilmassa
Minä olen maan alla
Signaali heikkenee
Sitä ei löydy
Lopulta minä avaudun
Sinun vuoksesi tekisin mitä vaan
Mutta sinä hiljensit äänen
Juuri kun aloitin laulun
Tule järkiisi
Puolustus ei ole oikea tapa toimia
Ja tiedät sen, tai ainakin tiesit
Etkö voi muistaa, milloin tämä alkoi?
Silloin olimme vain sinä ja minä
Silloin olimme vain minä ja sinä
Minun täytyy nauraa
Me saimme melkoisen show'n aikaiseksi
Rakkaus on niin passé näinä aikoina
Miten voimme odottaa sen kasvavan
Sinä ritarina
Minä kuningattarena
Kaikki mitä minulla on tänä iltana
On värinää kuvaruudussa
Tule järkiisi Jännitys on hyvä
Jos olet vain tyhjä kuva
Kuvaruudusta säteilevä
Kulta, ole aito Voit taas tuntea
Et tarvitse musiikkilootamelodiaa
Tietääksesi mitä tarkoitan
Syvällä silmissäni Mitä siellä näet
Syvällä huokauksissani Kuuntele minua
Kuuntele sisälläsi syntyvää musiikkia
Ei vain yhdellä aistilla, käytä viittä
Tule järkiisi
Kulta, palaa luokseni
Elossa
Haloo. -Hei, kulta. Rosa täällä.
Hei Rosa. Kiitos, kun soitit.
Olet jättänyt jo kuusi viestiä.
Niin. Oletko kuullut mitään vielä?
En ole kuullut mitään muuta kuin ylistystä koko päivän, kulta.
Minulle soitellaan yhtenään.
Okei. Jee. Se on hienoa.
Kaikki sanovat samaa: "Se Jonathan Larson!
En malta odottaa, mitä hän seuraavaksi tekee."
Mitä tarkoitat? "Seuraavaksi." Entä Superbia?
Minähän sanoin, että sitä on vaikea myydä. Se on liian taiteellinen Broadwaylle.
Turistit eivät maksa 50 dollaria nähdäkseen -
musikaalia avaruusaluksista ja roboteista.
Ei siinä siitä ole kyse.
Toki minä tiedän sen, Jonathan.
Mutta tuottajat ovat kiinnostuneita vain yhdestä asiasta.
Okei. Entä Broadwayn liepeillä?
Se on liian kallis sinne.
Siinä on tuhansia näyttelijöitä ja erikoistehosteita…
Charlie, sano hänelle, että tulen pian.
Nyt pitää mennä. -Anteeksi, Rosa…
Onnittelut loistavasta esityksestä.
Rosa, odota.
Hyvä on sitten.
Mitä minun pitäisi tehdä nyt?
Alat kirjoittaa seuraavaa.
Kun saat sen tehtyä, aloitat uuden.
Ja niin edelleen. Sellaista elämä käsikirjoittajana on.
Sinä vain heität niitä jatkuvasti päin seinää -
ja toivot, että lopulta jokin jää kiinni.
Kuulehan, pieni neuvo ihmiseltä, joka on ollut alalla tosi pitkään.
Kirjoita seuraavaksi jostain, minkä tunnet.
Eikö vain, poju?
Niin.
Alahan teroittaa kyniäsi.
Selvä.
Odotetaan jonkin aikaa ja katsotaan, mitä ensi viikolla tapahtuu.
Hei. Tarvitsen töitä.
Hetkinen. -Pyydän anteeksi siltä testiryhmänaiselta.
En sano mitään pahaa markkinoinnista ikinä enää, vannon sen.
Soitan sinulle pian takaisin.
Haluan tehdä sitä mitä sinäkin.
Haluan BMW:n, vahtimestarin ja kaiken sen. Ymmärrätkö?
Mitä nyt? -Kaikki hyvin.
Käytin kahdeksan vuotta musikaaliin, joka ei koskaan toteudu.
Sitä on vaikea uskoa. Se oli aivan mahtava tänä aamuna.
Se ei ole riittävän mahtava.
En voi tehdä sitä uudestaan.
En kestä enää viittä vuotta tarjoilijana,
kirjoittaen jotain, mitä kukaan ei koskaan näe,
kun Broadwaylta syydetään megamusikaaleja, joissa ei ole mitään omaperäistä,
saati sitten, että niillä olisi jotain sanottavaa maailmasta.
Joko riittää?
Ei, itse asiassa… -Esityksesi oli loistava.
Olisi traagista, jos luopuisit lahjastasi.
Sinä luovuit. -Älä viitsi.
Olin keskinkertainen näyttelijä.
New York on keskinkertaisia näyttelijöitä väärällään.
Tiedätkö, kuinka monta Jonathan Larsonia on?
Yksi.
En voi tuhlata aikaani, Mike.
Täytän 30 parin päivän kuluttua. -Mitä sitten?
Stephen Sondheim oli 27, kun hänen eka show'nsa oli Broadwaylla.
Et ole Stephen Sondheim. Odotat vähän kauemmin.
En voi enää odottaa. Tämä on elämäni. -Ymmärrän.
Et ymmärrä. Aikani loppuu.
Ei sinun aikasi ole loppumassa. -Sinä et tiedä siitä mitään.
Olen hiv-positiivinen.
Mitä?
Miten kauan olet tiennyt? -Muutaman päivän.
Kuka tietää? Voin olla onnekas. Joku aina on.
Elän ehkä vuoden, ehkä jopa pidempään.
Taidan tietää yhtä ja toista siitä, kun aika loppuu.
Miksi et kertonut minulle?
Sinä yritit.
Jill Kramer on linjalla kaksi.
Minun on pakko vastata.
Mike… -En voi puhua siitä nyt, ole kiltti.
Jill. Hei, Michael tässä.
Haluaisin nähdä, mitä Downyn tilille kuuluu.
Muistelen, kun tapasin Michaelin.
Se oli ensimmäinen päivä leirillä, 22 vuotta sitten.
Olimme kahdeksan.
Muistelen lukiota, yhdessä tekemiämme esityksiä.
Onko tämä todellista elämää…
Muistelen kesää, jonka vanhempamme päättivät viettää -
samassa kaupungissa Cape Codissa, parin kilometrin päässä toisistamme.
Tapasimme rannalla joka ilta ja -
istuimme siellä aamukolmeen puhumassa suunnitelmistamme.
Siitä, kuinka muuttaisimme yhdessä kaupunkiin,
löytäisimme halvan asunnon, tulisimme löydetyiksi -
ja muuttaisimme maailmaa.
Hei, soitit Susanin, Bethin…
Muistelen ekan yliopistovuoden jälkeistä kesää.
Poltimme pilveä Kennedyn aallonmurtajalla, ja Michael kertoi olevansa homo.
Muistelen ystäviämme, niin monia.
Ajattelen heidän hautajaisiaan.
Alle 50-vuotiaat vanhemmat rukoilemassa lapsensa ruumiin äärellä.
Ajattelen heitä ja ajattelen Michaelia.
Ja ennen kuin ymmärrän, mitä tapahtuu, alan juosta.
Lammen ohi, karusellin ohi.
…HIV:STÄ. TEE SILLE JOTAIN
Tikitys kuuluu tosi kovana. En kuule mitään.
Sydämeni jyskytys kurkussani.
Tuuli ulvoo puissa.
Taivas synkkenee.
Haluan sen pysähtyvän. Haluan kaiken pysähtyvän.
Kun olin yhdeksän
Michael ja minä
Osallistuimme kykykilpailuun NMKY:ssä
Menimme portaille harjoittelemaan klo 9
Mike ei osannut laulaa
Sanoin: "Ei kukaan välitä"
Lauloimme "Yellow Birdin"
Ja "Let's Go Fly a Kiten"
Yhä uudestaan ja uudestaan
Kunnes se meni oikein
Kun me ilmestyimme
NMKY:stä
Kello kolmen aurinko
Oli tehnyt nurmesta heinää
Ja ajattelin, hei Olipa mahtava päivä
Hei, olipa mahtava päivä
Minä sen vannon
Kautta kiven ja kannon
Minä aion viettää
Lopun elämäni näin
Kun olin kuusitoista
Michael ja minä
Saimme osat West Sidesta
White Plainsin lukiossa
Klo 15 menimme harjoituksiin salille
Mike esitti Docia, joka ei laula
Se sopi hänelle
Me lauloimme: "Got a rocket in your pocket"
Ja "The Jets are gonna Have their day tonight"
Yhä uudestaan ja uudestaan
Kunnes se meni oikein
Kun me ilmestyimme
Väsyneinä näytelmästä
Iltayhdeksän tähdet
Ja kuu valaisivat tietämme
Minä ajattelin, hei
Olipa mahtava päivä
Hei, olipa mahtava päivä
Minä sen vannoin
Ja nyt minä mietin
Voinko viettää elämäni näin?
Olen kaksikymmentäyhdeksän
Michael ja minä
Asumme SoHon länsipuolella New Yorkissa
Kello on 21, kirjoitan säkeen tai pari
Mike laulaa lauluaan Madison Avenuella
Minä laulan: "Tule järkiisi
Puolustus ei ole oikea tapa toimia"
Yhä uudestaan ja uudestaan
Ja uudestaan ja uudestaan
Kunnes se menee oikein
Kun ilmestyn H-mollista tai A:sta
Kello on viisi, kuppila kutsuu
Ja minä lähden matkaan
Minä ajattelen, hei
Olipa mahtava päivä
Hei, olipa mahtava päivä
Minä sen vannon
Kautta kiven ja kannon
Minä aion viettää
Lopun elämäni näin
Minä aion viettää
Lopun elämäni näin
Hei. Mitä sitten tapahtuukin, olen tässä. Lupaan sen.
On olemassa tukiryhmä nimeltä Friends in Deed.
Heillä on tapaaminen huomenaamulla. -Näytät surkealta.
Minulla on kylmä.
Tule tänne.
Voi, Mike…
Olen pahoillani.
Sunnuntai.
Minun 30. syntymäpäiväni.
Puhu.
Jon? Steve Sondheim tässä. Sain numeron Rosalta.
Sopiihan tämä?
En ehtinyt puhua kanssasi, mutta halusin kertoa, että se oli todella hyvä.
Onneksi olkoon.
Haluaisin mielelläni tavata ja jutella siitä.
Ei mitään paineita.
Keskeisintä on, että se on ensiluokkainen ja sillä on tulevaisuus.
Kuten myös sinulla.
Soitan myöhemmin ja kerron ajatuksistani. Voit olla ylpeä.
PELKO VAI RAKKAUS
MIKSI LEIKIMME TULELLA?
AIKA
YKSITYISTILAISUUS
Tiedätkö, pieni osa minusta… Hyvin pieni osa minusta -
oli ihan pikkuriikkisen verran iloinen, kun kuulin, ettet lähde.
Olisin surrut, etten näe sinua sunnuntaisin.
Kippis.
Kerroin Freddylle. Hän on raivoissaan agentillesi.
Miten hän voi?
Hänen pitäisi päästä pian kotiin. -Niinkö?
Niin.
Luoja…
Minä menen… -Hoidapa sinä se.
Hei. -Hei.
En tiennyt, että…
En ollut varma, haluatko minut tänne.
Olen tosi iloinen, että tulit.
Miten esitys meni? Oliko ketään, joka…
Olen pahoillani. -Ei se haittaa.
Olisin halunnut tulla, mutta minä… -Susan.
Minä tiedän.
Mitä sinä aiot tehdä?
Aloitan uuden.
Päätin ottaa sen työpaikan.
Hyvä on.
Olen iloinen.
Hyvää syntymäpäivää.
Kiitos.
Ei sinun olisi tarvinnut ostaa lahjaa.
Se on seuraavaa varten.
Onko sinulla jo ideoita?
Vain kysymyksiä.
Se voi olla hyvä lähtökohta.
Hyvästi, Jonathan.
Seuraava oli tick, tick… BOOM!
Sen jälkeen hän palasi jo kerran keskeyttämäänsä projektiin Rent.
Se pyöri Broadwaylla 12 vuotta.
Se muutti käsityksen siitä, mitä musikaali voi olla.
Miltä se voi kuulostaa.
Millaisia tarinoita voi kertoa.
Jonathan ei koskaan nähnyt sitä.
Rentin ensimmäisen julkisen esityksen aattona -
hän kuoli yllättäen aortan repeydyttyä.
Hän oli 35-vuotias.
Hänellä oli yhä niin monia kysymyksiä.
Miksi me leikimme tulella?
Miksi me viemme sormemme Liekin läpi?
Miksi me laskemme kätemme liedelle
Vaikka tiedämme, että se sattuu?
Miksi me emme asenna lamppua
Kun katu on vaarallinen?
Miksi tarvitaan onnettomuus
Ennen kuin oivallamme totuuden?
Häkki vai siivet Kumman otat mieluummin?
Kysy linnuilta
Pelko vai rakkaus, kulta
Älä sano vastausta ääneen
Teot puhuvat sanoja selvemmin
Miksi yrittäisimme olla parhaita
Kun voimme pärjätä vähemmälläkin?
Miksi me nyökkäämme
Vaikka me tiedämme
Että pomo on täysin väärässä?
Miksi pitäisi raivata tietä
Kun käytetty polku vaikuttaa turvalliselta
Ja niin kutsuvalta?
Kuinka matkustaessamme
Voimme havaita tyrmistyksen
Ja pysyä poissa taistelusta?
Häkki vai siivet
-Kumman valitset?
Kysy linnuilta
Pelko vai rakkaus, kulta Älä sano vastausta ääneen
Teot puhuvat sanoja selvemmin
Sanoja selvemmin
Mitä vaaditaan Sukupolven herättämiseen?
Kuinka voit saada jonkun Lähtemään ja lentämään?
Ja jos me emme herää Ja ravista kansakuntaa
Me puremme maailman pölyä Ihmetellen miksi
Miksi
Miksi pysymme niiden rakastajien kanssa
Joiden tiedämme syvällä sisimmässämme
Olevan meille vääriä?
Miksi…
VARATTU SUSAN WILSONILLE
Mieluummin annamme -Itsemme kokea helvetin
Kuin käymme nukkumaan yksin iltaisin?
Miksi seuraamme johtajia Jotka eivät johda?
Miksi tarvitaan katastrofi Käynnistämään vallankumous?
Jos olemme niin vapaita, kerro miksi
Kertokaa minulle miksi Niin moni vuotaa verta
Häkki vain siivet
Häkki vai siivet -Kumman valitset?
Kysy linnuilta
Pelko vai rakkaus, kulta Älä sano vastausta ääneen
Teot puhuvat sanoja selvemmin
Sanoja selvemmin
Häkki vai siivet
Kumman valitset?
Kysy linnuilta
Pelko vai rakkaus, kulta Älä sano vastausta ääneen
Teot puhuvat sanoja selvemmin
Sanoja selvemmin
Ne puhuvat selvemmin
Sanoja selvemmin
Teot puhuvat sanoja selvemmin
HYVÄÄ SYNTYMÄPÄIVÄÄ, JON
Toivo jotain.
Tekstitys: Marko Pohjanrinne