Bok. Ja sam Jon.
NETFLIX PREDSTAVLJA
Pisac sam za glazbeni teatar.
Jedan od posljednjih svoje vrste.
Oprostite. Dakle, znate, u zadnje vrijeme čujem jedan zvuk.
Kamo god da pođem, kao tik, tik, tik…
Kao tempirana bomba u nekom lošem B-filmu ili crtiću za subotu ujutro.
Fitilj je pripaljen. Sat odbrojava sekunde
dok plamen prilazi sve bliže, i bliže, i bliže,
sve dok, odjednom…
Ovo je priča o Jonathanu Larsonu.
Sretna godišnjica, jako te volim.
Prije nagrada Tony.
RENT RASPRODAN!
Prije Pulitzerove nagrade.
Prije…
Posvećujemo ovu premijeru i sve izvedbe
našem prijatelju Jonathanu Larsonu.
…nego što smo ga izgubili.
Sve što ćete sad gledati je istinito.
Osim dijelova koje je Jonathan izmislio.
Vrijeme radnje je 26. siječnja 1990.
ČITANJE SUPERBIJE
Mjesto radnje je gola, nimalo pomodna ničija zemlja
između SoHoa i Greenwich Villagea.
Imam dvije klavijature, računalo Macintosh, mačka,
dojmljivu zbirku kompaktnih diskova,
kazeta i ploča s tuđom glazbom.
Police ulekle od težine kazališnih komada i romana koje nisam napisao.
Imam originalan distopijski rock mjuzikl…
SUPERBIJA
…koji proteklih osam godina života pišem,
i prerađujem, i prerađujem.
Imam odbijenice od svih velikih i malih producenata,
kazališnih družina, izdavačkih kuća i filmskih studija koji postoje.
A za malo više od tjedan dana
bit će mi trideset godina.
Više nego Stephenu Sondheimu u doba prve predstave na Broadwayu.
Više nego Paulu McCartneyju u doba posljednje pjesme s Johnom Lennonom.
Do tridesete su moji roditelji već imali dvoje djece,
karijere sa stalnim plaćama i hipoteku.
Za osam dana moja mladost zauvijek završava.
Čime se ja to točno mogu pohvaliti?
Sretan rođendan!
Zaustavi sat
Uzmi slobodno
Prestroji se
Dok nije prekasno
Zamrzni kadar
Snimku vrati
Usredotoči se
Dok se ne prekrati
Godine sve su kraće
Bore na licu sve su duže
Kao da ništa ne znače
Ali plimni valovi kruže
Bez panike, ne iskači
Nema tu borbe, poput poreza
Barem to bude Tek jednom u životu
Pjevaju „Sretan rođendan“
Tebi se samo leži i plače
Nije običan rođendan To je trideseti u devedesetoj
Zašto ne ostane dvadeset deveti ?
Kvragu, u sebi su ti još dvadeset dvije
Puniš trideset u 1990-oj
Bang ! Mrtav si, i što ćeš sad ?
I što ćeš sad ?
Izradio sam deset kopija.
Anđeo si na zemlji.
-Ovo je posljednji put. Ozbiljno. -Znam. Hvala ti.
-Ne, ja ću. -Platit ću.
-Nemoj. -Netko treba iznijeti smeće.
Čujem da se seliš od Jona.
To je kraj jedne ere.
Ujutro ga čujemo kako plače u hladnjaku. Jako žalosno.
Ne, ne pričamo o tome.
-Carolyn, dolaziš u petak? -Što je u petak?
-Radionica za Superbiju. -Čudo da to nije spomenuo.
Zvuči odnekud poznato.
Ovo mi je najveća prilika. To je taj trenutak.
Predstavu će prvi put gledati ljudi koji nisu samo mi.
Sva sreća pa ne stvaraš pritisak i to.
Istina, dođeš u izvjesne godine
kad prestaneš biti pisac koji konobari
i postaneš konobar s hobijem.
Boo-Boo, moraš se sada upitati,
puštaš li da te vodi strah, ili ljubav?
Raščisti pistu
Nađi još poriva
U još jedan nalet
Dok ne nestane goriva
Prijatelji ti se goje
Kosa na glavi sve je rjeđa
Kao da sad nosiš boje
Tima lošeg naslijeđa
Ne šizi, ne udaraj
Nema tu borbe, poput Vijećnice
Barem nisi sâm
I prijatelji su u tome
I pjevaju „Sretan rođendan“
Ti bi najradije pobjegao
Koga briga za rođendan ?
Ali trideseti u devedesetoj, hej
Je li moguć optimizam ?
Više nisi početnik
Puniš trideset u 1990-oj
Bum ! Sad si bivši
I što ćeš sad ?
Samo si dao otkaz?
Nisam samo dao otkaz. Rekao sam da odlazim.
-To je jedno te isto. -Ne, preostaju mi dva tjedna.
Dopuštam si da me vodi ljubav.
Što?
Rosa ima novog klijenta. Craiga Carneliju.
Rosa, tvoja agentica koja ti se ne javlja?
Upravo ta.
Lani je pozvala cijelu teatarsku struku na Craigovu glazbenu radionicu.
Do stanke mu je neki producent
već napisao ček na deset tisuća dolara.
Voljela bih da ne moraš tako razmišljati.
Stvaranje umjetnosti je skupo.
-Ne, stvaranje umjetnosti je ovdje skupo. -Ali vrijedi svakog penija.
-To je prelijepo. -Znam, zar ne?
Kako ćeš ovo platiti, Jonathane?
Petar Pan i Zvončica
Kuda se u Nigdjezemsku ide ?
Smaragdni Grad je vražja trunčica
-Otkako čarobnjaka svi vide -Svi ga vide
Na ulici glasove čuješ
Izgubljene djece, krokodila
Nije ti do
Odabira, zlih vještica
Makovih polja ni iza zastora ljudi
Tiger Lily, rubinskih cipelica
Sat otkucava, siguran budi
Pjevaju „Sretan rođendan“
-Sretan rođendan -Da je bar sve to samo san
Prije je kao sudnji dan
-Jebeš trideset u devedesetoj -U devedesetoj
Kao da sam u tornadu
Ne vidim dugu, a ti ?
Puniš trideset u devedesetoj
Gledaj mi u dlanove Lopta me promašila
Hoću zaradu, gdje god bila
Svijet me zove Ovamo ili u Nigdjezemsku
Zašto ne mogu dovijeka biti dijete ?
Trideset u devedesetoj
Trideset, trideset u devedesetoj
I što ću sad ?
Trideset u devedesetoj, Trideset, trideset u devedesetoj
I što ću sad ?
Dame i gospodo, molim pljesak za naš sastav,
kao i za moje vrlo drage prijatelje
Rogera i Karessu na vokalima.
Petak navečer.
Bok, Jonathane, Deborah je.
Susan je dostavila tvoju glazbu za večerašnji ples…
Ali zvučnici mi ne rade.
-Hej, Pookie. -Bok.
Kako je Philly?
Otišao sam s aviona na sastanak i natrag za tri sata.
Zvuči čudesno.
Michael je bio čudesan glumac.
Glavna uloga u svakoj predstavi u srednjoj školi i na studiju.
A onda smo se preselili u New York.
Dosta mi je buđenja u pet ujutro
da stanem u red pred Equity Buildingom i čekam cijeli dan,
dok se molim da redatelj uopće pristane
primiti bilo koga izvan sindikata, a onda,
kad napokon uđem na audiciju, otpjevam
šest doba, uvrh glave, prije nego što me prekine
i oslovi pogrešnim imenom, Juan, Pedro, Carlos, lo que sea.
A onda se za tjedan dana zaposlio u šminkerskoj reklamnoj tvrtki
i zarađivao desetke tisuća dolara.
Sa zdravstvenim, zubarskim…
Nikad se nije osvrnuo.
Znaš, kao dekintirana osoba,
vjerojatno bi mogao manje trošiti na priređivanje tuluma.
Pa, koja je poanta novca ako se ne troši na voljene ljude?
Da, samo što ti nemaš novca.
-A, da. -Ovo tu stoji tjedan dana.
ISKLJUČENJE
-Rješavam to. -Da. Baš jako rješavaš.
Uskoro nećeš imati mene da te podsjećam na plaćanje računa.
Pa kako ću preživjeti?
To je vrlo stvarno pitanje. Našao si novog cimera?
Malo sam zauzet, znaš. Radionica mi je idući tjedan.
Čekaj, koja radionica?
To je bilo duhovito.
U koliko je večeras predstava?
STRAH ILI LJUBAV?
Zastor se diže u osam.
Čujem da je ples čudesan, ali glazba je koma.
Susan je odrasla u mjestašcu na Srednjem zapadu.
Otišla je studirati biologiju, da doktorira, možda bude učiteljica,
ali onda se umjesto toga zaljubila u suvremeni ples.
San svakog roditelja, zar ne?
Preselila se u New York gdje nikoga nije poznavala.
Nakon četiri godine već je plesala za sve velike koreografe.
Za Paula, Trishu, Mercea.
Namjeravala se 1990. godine napokon priključiti družini.
Ne samo ići od posla do posla. Imati stvaran dom, umjetničku obitelj.
I bila je spremna. To je bila njezina godina. Znala je to.
A onda si je smrskala gležanj na generalnoj probi.
Nakon šest mjeseci terapija ona opet pleše, samo što
kakav god da je bio taj trenutak kad je znala,
ona odjednom više ne zna.
Ali Susan je prava umjetnica.
Nije joj stalo do toga da vidi svoje ime u The New York Timesu.
Nije joj bitno pleše li pred petero ljudi
ili pred pet tisuća.
A tu je onda i pitanje nas.
Znaš da si ne može ovo priuštiti, je li?
Pa, voli se potruditi, naročito oko tebe.
Nakon svega što smo učinili za njega.
-Stoj! -On samo ode.
Freddy, ostavljam ti svoje mikseve. Puštaj ih u sjećanje na mene.
Slavni miks Jonathana Larsona za Moondance Diner.
Tko ne voli pjesme iz mjuzikla s pohanim kruhom?
Zapravo, nisu samo pjesme iz mjuzikla. Miks je vrlo eklektičan.
-Netko je osjetljiv na mikseve. -Očito.
-Drago mi je zbog tebe. Zbilja. -A da?
Također sam krajnje ogorčen i ljubomoran i zavidan,
a sada te pomalo i mrzim.
Hoću reći, on se izvlači.
A ti ćeš biti idući.
-Pa, prošli tjedan su me opet zvali. -Sjajno!
-Na krstarenje. -Što ne valja s krstarenjem?
To je arktičko krstarenje, tako da u biti sve.
Baš svaka stvar ne valja s tim. Na Arktiku.
Kako se osjećaš?
Tjedan je bio jako dobar.
Broj T-limfocita je dobar. Moj doktor je oprezno optimističan.
Okej, dobro. Izgledaš sjajno.
Hvala. Znam.
Za krstarenje ću morati…
Ovo učvrstiti. Podići, još podići.
Scott i ja pjevali smo madrigale u srednjoj školi.
-Što? Zbilja? -Da.
Mrzio sam pjevanje. Radio sam to zbog pičaka.
Naletio sam na Scotta u SoHou i zbilja je jako htio doći.
-Shvaćam. -Nikad ne idem na umjetničke tulume.
Što je koma. Uvijek imaju najbolju drogu.
-Scott je financijaš. -Šokantno.
-Što ti radiš? -Budućnost sam glazbenog teatra, Scotte.
Dobro došao. Idem po još jedno piće.
Tip je presmiješan.
Ovo je život, bo-bo, bo-bo bo
Bohemija
Tuš je u kuhinji Možda i sapuna ima
Posuđe u sudoperu Operi zube ako ti to štima
Zahod je u plakaru
Nadaj se da se žarulja ne klima
Ne danas!
Cimera kao da Ima na stotine
Tek četrnaest U samo četiri godine
Ann i Max i Jonathan I Carolyn i Kerri
David, Tim Ne, Tim je bio gost u lipnju
Do siječnja Margaret, Lisa, David, Susie
Stephen, Joe i Sam
I Elsa, san svih utjerivača Nikako da je se otresem
Ne zaboravimo susjede Michelle i Gay
Prije su mi obitelj Od obitelji, hej
Vrijeme odlijeće Svemu pale se svijeće
Mislio sam da ću sad već Imati psa, suprugu, dječji hihot
Brod tone polako Pa počnimo piti olako
Dok ne pomislimo ionako Je li ovo život ?
-To ! -Ovo je život, bo-bo, bo-bo bo
Ovo je život, bo-bo, bo-bo bo
Bohemija
-Bohemija -Još jedanput!
Bohemija
Bo-bo, bo-bo bo
To je bilo spaljeno čudesno!
-To, Scotte! -To!
Bok. Svi odlaze.
-Samo sam htjela malo na zrak. -Okej.
Ovdje je ledeno.
Gdje ti je kaput?
Ne znam. Negdje…
Na dnu velike hrpe.
To je lijepo.
To je zatvorska teglenica.
A, da.
Čujem da u Jacob's Pillowu zapošljavaju nove učitelje za plesnu školu.
-A da? -Da.
Radi se par sati tjedno. Ostatak vremena imaš za sebe.
Slobodan studijski prostor kad god hoćeš.
Možemo malo porazgovarati?
O tome koliko si čudesna večeras bila?
-Hvala ti. -Ne zezam se.
Mogao bih te zauvijek gledati kako plešeš.
Mislila sam se možda prijaviti.
Za posao u Jacob's Pillowu.
Ljetos smo bili ondje, sjećaš se? Gledali smo novog Marka Morrisa.
-A da! -Da.
-To je ono u Berkshiresu? -Aha.
Znači, seliš se u Berkshires?
I neću morati raditi trideset sati tjedno na obradi teksta
za plaćanje stanarine, pa zašto ne?
Možda se čak uspijem vratiti u formu.
Okej. Da, u redu. Idemo tako. Odselimo se.
-Ozbiljno ti kažem. -Ozbiljno ti kažem.
Živjet ćemo u brvnari? Lovit ćemo žireve?
Morat ćemo prikupljati vjeverice.
Što ti to govoriš?
To je Berkshires.
Ljudi ondje imaju vikendice. Bio si ondje.
Jako mi je žao. Možemo li unutra, molim te?
Oprosti, samo se bojim… Polako gubim osjet u udovima.
Prava si beba.
Uzmi ovo.
Samo malo.
Sviđa ti se?
Mislila sam da ti se žuri vratiti unutra.
Znaš, taj posao u Berkshiresu?
-Da, zvuči čudesno. -Već sam se prijavila za njega.
-A da? -Da.
I dobila sam ga.
A da? To je sjajno.
Počinje u lipnju.
Okej. Znači, samo preko ljeta je?
Ne, stalan je.
Jone?
Berkshires? To je, ono, jako daleko od središnjeg Manhattana.
Da.
Zašto ona sad to radi?
I kaže: „Hoću da pođeš sa mnom.“
-Što si rekao? -Rekao sam: „A da?“
A što da kažem? Nisam znao što da kažem.
Hoću reći, ono, ne mogu napustiti New York.
-Reci joj da se doseli tebi. -Kamo?
Treba ti novi cimer, ne?
Dvije muhe jednim udarcem. Nema na čemu, svakako.
Onda, što je s dečkom s kojim si izlazio, Davidom?
-Bili ste mi sjajni skupa. -Nije nam išlo.
Ovog tjedna imamo fokusnu skupinu u uredu. Traže dodatne ljude. Može da te prijavim?
Pa da me namamiš na tamnu stranu?
Ne, pa da te upoznam s kolegama
i pokažem im kako si izvanredan.
-Neću raditi na reklamama. -Ni ja to neću za tebe.
Hoću da radiš na pisanju džinglova.
Slušaj, cijelo vrijeme smišljaš džinglove iz zabave.
Smišljaš pjesme o pahuljicama koje jedemo.
-Mogli bi te plaćati za to. -Pa, znaš…
Kad produciraju Superbiju,
ionako će me plaćati za glazbu, pa…
To je točno.
I došli smo. Dome, slatki dome.
Bože moj!
Michael dobaci ključeve parkirnom podvorniku.
Koja stambena zgrada ima parkirnog podvornika?
Svježe cvijeće u foajeu.
Stara bjelkinja sa psićem.
Je li ovo stvaran život?
Dosta je Hodanja duž trinaest blokova
S trinaest kila rublja
Dok je najledenija zima
Dosta je Penjanja na šesti kat
I bacanja ključeva Jer portafona nema
Dosta je loših instalacija
Dosta je grbavih podova
Dosta je pljuvanja zubne paste
Po prljavom posuđu
U jednom i jedinom umivaoniku
Pozdravi moje plakare
Uredne poput Park Avenue
Pozdravi moj radni stolić
Mogu se navići
Mogu se navići na tebe
Dosta je Prekoračivanja zaspalih
Prije izlaska kroz vrata
Vlastite zgrade
Dosta je
Kužnih isparenja plinskih peći Koje su nezakonite
A mogu i grunuti Dok spavaš !
-Dosta je -Curenja sa stropa
-Dosta je -Rupa u podu
Dosta je Tuširanja u kuhinji
Dok ti cimer doručkuje
A ti mu prskaš vodom Kukuruzne pahuljice
Pozdravi sjajne Nove podne parkete
Navoštene poput nogu bogate djevojke
Pozdravi dragu gđu Suđericu
-Mogu se navići -Mogu se navići
-Mogu se
-Navići na tebe -Mogu se navići na tebe
Dosta je egzotičnog
Dosta je neurotičnog
Dosta je svačega Osim ugodno robotičnog
-Uspinjemo se -Uspinjemo se
-Na Istočnu stranu -Na Istočnu stranu
U luksuzni stan Na nebu
Pozdravi dragoga g. Vratara
Koji izgleda kao Kapetan Kangaroo
Pozdrav, dragi moj, i kako si mi ?
-Mogu se navići -Mogu se navići
-Mogu se
-Navići na tebe -Mogu se navići na tebe, da !
-Mogu se navići -Mogu se navići
-Čak se i navući -Čak se i navući
-Mogu se navići na tebe -Navići na tebe
Oprez, vrata se zatvaraju.
Boga mi! Vi otraga.
Oprez, vrata se zatvaraju.
I dalje nemaš pjesmu?
Ovo mi se nikad još nije dogodilo. Ma… Ne znam.
Obično napišem pjesmu za dan.
Prošlog tjedna napisao sam pjesmu o šećeru. Za tri sata.
-Pjesmu o šećeru? -Šećer
Rafiniran je A pristupačan
Rado biran je
Kojim povodom?
Za vježbu.
-Iz čega? -Iz pisanja pjesme o bilo čemu.
A da radije vidiš možeš li napisati pjesmu za svoj mjuzikl
koji se prezentira publici za šest dana?
Ira Weitzman, vođa glazbenog teatra u Playwrights Horizonsu.
Prva i zasad jedina stvarna osoba iz teatra
koja je ponudila prirediti radionicu za Superbiju.
Polako mislim da mi možda ne treba.
-Treba ti. -Znate…
Samo ste vi to rekli.
Čisto da znate.
Kažeš mi da ti u pet godina koliko već pišeš ovaj mjuzikl…
Osam godina, zapravo.
…nitko drugi nije rekao da ti manjka pjesma
za Elizabeth u drugom činu?
Nitko.
Okej, lažem.
Jedna je osoba to rekla.
Godinama sam sudjelovao u jednoj radionici za pisanje glazbenog teatra.
Digitalni ekran od tekućeg kristala
Pluta na moru sivila
Jedanput tjedno okupili bismo rijetke preživjele članove našeg malog plemena.
Gledali bismo kako jedno od nas prezentira svoj rad panelu, je li,
pravih pisaca.
Teatarskih legendi koje su stvorile predstave na Broadwayu
na koje smo kao mali vukli roditelje u grad.
Dijeli i dokida dan
Panel se svakoga tjedna mijenjao.
Polako odbrojava
Mjeri trenutke…
Te večeri kad sam prezentirao, nastao je žamor
čim smo prošli kroz vrata.
Je li to stvarno on?
Bio je.
Stephen Sondheim.
U redu, ja ću prvi.
Izgubljen sam.
Ne znam kakva je to predstava.
Je li društveni komentar? Znanstvena fantastika?
Isto vrijedi za glazbu. Je li rock? Je li Broadway? Je li oboje?
Ili nijedno? Steve, što ti kažeš?
Moram reći da se poprilično ne slažem, Waltere.
Mislim da ovaj mjuzikl jako dobro zna što je.
Da. Naravno, da. Apsolutno.
Stvorio si stvarno originalan svijet.
Fascinantan je.
Problem je u tome što nije baš lako pratiti emocionalnu nit.
Detalji nam odvlače pažnju od vezivanja uz likove.
-Ima li to smisla? -Okej.
Da. Dijelimo mišljenje. Upravo to i ja smatram.
Govorimo jedno te isto, samo na različite načine.
Ali glazba, okej, žao mi je. Muzika mi nije legla.
Meni su pjesme bile krasne.
Da, okej… Da. Pojedinačne pjesme.
Naročito mi se sviđa ona koju mladić pjeva na kraju prvog čina.
Prvorazredni stihovi i melodija.
Svaka čast.
„Prvorazredni stihovi i melodija.“
Hvala vam.
Te četiri riječi bile su mi dovoljne da istrajem iduće dvije godine.
Manjka ti pjesma za mladu ženu.
-Elizabeth? -Elizabeth. To je prekretnica u predstavi.
Tvoj protagonist odlučuje poći u ovom ili onom smjeru.
Netko ga mora probuditi, natjerati ga da se opameti.
Okej.
Baš je to smiješno, jer sam namjeravao reći upravo to.
Možemo o glazbenicima? Jer ako će biti samo četiri,
onda moram smisliti razdvajanje dionica basova.
Ovo je za vas. Izvolite.
-Hvala ti. -Da.
Jone, ovo je čitanje. Imat ćeš klavir.
Napisao sam rock partituru.
Znači, u najmanju ruku mi trebaju sintesajzer, bubnjevi, gitara i…
Sjajna pjesma trebala bi zvučati sjajno bez ijednog instrumenta.
Okej. Izvedimo onda pjesmu a cappella.
Zapravo, dajte da samo preskočimo pjesme,
pa da publika dođe i ode za pola sata.
Pogledat ću sredstva da vidim mogu li iskopati novca
za još jednog glazbenika.
Još dva.
A klavir je apsolutni minimum za ovo.
Čuo si se s Rosom?
Hej, Rosa, ovdje Jonathan Larson, tvoj klijent.
Ostavio sam ti više poruka kod tajnice.
-Rosa Stevens ti je još agentica, je li? -Da, mi…
Stalno se čujemo.
Je li poslala pozivnice za prezentaciju?
Nemamo puno potvrđenih dolazaka.
U redu je.
Nitko nema više veza u ovoj struci od Rose.
Sigurno će ti dovesti dobre ljude.
Da.
-Vidimo se u ponedjeljak. -Aha.
Na prvi dan probe.
I završi više tu pjesmu.
Molim te.
-Hvala vam, Ira. -Hvala.
Hvala na svemu ovome. Hvala vam.
TI SI
Da, ostavio bih poruku za g. Sondheima.
Zovem se Jonathan Larson.
Bok, ovo je poruka za Joea Pappa. Za Bernieja Gerstena.
Za ravnatelja Shubert Organizationa. Za La MaMu.
Znači, ja sam Larson, L-A-R-S-O-N.
Ne, nisam Parson.
Nešto još neviđeno. Velik događaj.
Ima izniman komercijalni potencijal.
Brzo se punimo, pa da vam osiguram mjesto.
Znam da mu je vrijeme ograničeno. Bilo bi baš bajno!
Nimalo pritiska. Stvarno hoću da dođete.
Pristajete? Imat će rezervirano sjedalo.
Superbija u P. Horizonsu. U deset ujutro.
U petak u deset ujutro. Petak me jako veseli.
Ne bih htio da propustite. Samo to vam mogu reći.
OPOMENA PRED DELOŽACIJU
Trebali bi staviti svaki Sondheimov mjuzikl na PBS.
Pa, Nedjelja je dosta dobar početak.
Ne shvaćam zašto joj samo ne kaže da je voli.
Zašto ne bi mogao biti umjetnik dok je voli?
On je stvarno voli.
Da, ali ne može to iskazati.
To je osoban problem. Da.
Mislim, ono.
Muški!
Bernadette u tom korzetu…
Ono, taj struk je baš kao…
Kako je to izveo?
-Jesi li je više smislio? -Jako sam blizu.
-Nazovi me ako ti treba nadahnuće. -Ne, ne idi. Zadrži se.
Možeš spavati u bivšoj sobi.
Napiši pjesmu, Boo-Boo.
…s AIDS-om. Senator iz Sjeverne Karoline Jesse Helms
brine se da se ovim zakonom šalje kriva poruka.
Tvrdim da kad bi uživatelji intravenozne droge i homoseksualci
danas prestali s tim aktivnostima,
u ovoj zemlji više nikad ne bismo imali nijedan slučaj AIDS-a
po strani od aktualnih.
Henry Champ, s Kapitola SAD-a.
ŠEF JE KRIV KAO KIŠA
-Bok. -Hej. Bože moj, volim te.
Traže odgovor do srijede.
Možemo li razgovarati o tome?
O poslu.
Da.
Možemo li sutra razgovarati o tome?
Jer sad moram završiti ovu pjesmu. Je li to u redu?
Sigurno.
Sigurna si da je sigurno?
Sigurna sam.
Okej.
Ne djeluješ sigurno.
-Laku noć, Jonathane. -Okej, laku noć.
Bit ću tu.
NOVA PJESMA TI SI
TVOJ
TI SI
Sviće dan, zora tu je
Johnny je budan i hoda
Kompromis, ili ustrajnost
Ima li tu ishoda
Johnny ne može dokučiti
Johnny će se namučiti
Može li ostaviti traga
Ako mu prestane potraga ?
Johnny ne može odlučiti
Susan čezne za životom na moru
Dosta joj je nadmetanja
Susan hoće živjeti uz mene
Johnnyja čekaju skretanja
Johnny ne može dokučiti
Johnny će se namučiti
Može li se skrasiti
-I pritom ne utopiti ? -Utopiti
Johnny ne može odlučiti
Michael mora imati sve
Sreća ga nikad neće ostaviti
Johnny je stjeran uza zid
Može li poviti svoj san
Kao njegov prijatelj ?
-Johnny vidi da Susan ima pravo -Susan ima pravo
Ambicija proždre čovjeka
Michael ne shvaća zašto se Johnny
-Čvrsto drži -Čvrsto držim
Za ono što Johnny smatra istinitim
Johnny ne može dokučiti
-Johnny će se namučiti -Johnny će se namučiti
Kako pod nebeski svod
Kad si pribijen za pod ?
Johnny ne može odlučiti
TIŠINA = SMRT
-Johnny ne može odlučiti -Johnny ne može odlučiti
-Johnny će se namučiti -Johnny će se namučiti
Kako znati kad se treba pustiti?
ZAŠTO TREBA KATASTROFA DA DOĐE DO PROMJENE?
Johnny ne može odlučiti
-Johnny ne može odlučiti -Ne može odlučiti
-Johnny ne može odlučiti -Odlučiti
-Johnny ne može odlučiti
-Ne može odlučiti
Johnny ne može odlučiti
Odlučiti
-Odlučiti, odlučiti -Odlučiti
Johnny ne može
odlučiti
Freddy je na aparatima.
Što?
Probudio se u subotu s groznicom, nije…
Nije se mogao prestati tresti.
Čekaj, ne. Čekaj.
Prošli tjedan mi je rekao da su mu T-limfociti…
Doktor je rekao da su kako treba prije četiri dana.
Valjda se to promijenilo.
Sranje.
-Bit će mu dobro. -Da, imaš pravo.
Bit će mu dobro. Razmisli malo.
Znaš koliko je tvrdoglav. Teška je tlaka.
-Zar ne? -Da.
Trebamo se ljutiti jer nas je ostavio s premalo ljudi za nedjeljnu marendu.
-Baš. -Znaš što hoću reći?
Okej.
Freddy, sranje! Trebao bih u bolnicu.
Kada da odem?
Moram pisati. Kad ću pisati?
Razgovor sa Susan.
Posjeti Freddyja. Nazovi Susan.
Zašto mi ne ide pjesma?
Kako možeš misliti na predstavu kad ti je prijatelj u bolnici?
Što ja tu radim?
Moram odavde. Moram proći kroz vrata i otići.
Ali 9.30 je u nedjelju prijepodne u Moondance Dineru.
Ne idem ja nikamo.
Evo ga!
Imate li onog krasnog židovskog kruha?
To je holly, dragi. Zovu ga kruh holly.
Hoćete kruh challah?
-Uzmite više ta prokleta jaja. -Tranquilo.
Termina tu obra.
Harrington za četvero. Harrington?
Moondance. Što hoćete?
Referenca na Istjerivače duhova.
Primamo li rezervacije? Ne. Mi smo zalogajnica.
-Gdje mi je raženi kruh? -Ime, molim?
-Richard. -Richard. Koliko vas je?
Caplan.
Richard Caplan. Koliko vas je u grupi?
-Sa „C“. -Shvaćam. Koliko vas je?
„C“ kao „cvijet“.
-Shvaćam. -Možemo li naručiti?
-Samo sekundu. Koliko vas je? -To nije test iz matematike.
Narudžba.
Hvala na strpljivosti.
Tražio sam omlet bez žumanjaka.
Eto zašto si samo konobar.
Napetost.
Imamo povraćotinu u ženskom zahodu.
-Račun! -Može još dvije mimose?
Jer je dobila novi posao, okej?
Stavite Baileys u ovu kavu ili votku u ovaj sok od naranče.
Već nešto.
Ravnoteža.
Sendvič spreman.
Si se quejan que se enfría, no es culpa mía.
U kuku! Carolyn.
-Carolyn. -Hej.
-Pardon. Imate Baileys? -Sekundu.
Isuse Bože!
Marenda.
Nedjelja
U plavo srebrnoj kromiranoj zalogajnici
Na zelene, ljubičaste, žute, crvene stolice
Sjedaju budalice
Koje bi trebale jesti kod kuće
-Umjesto da plaćaju kad je nedjelja -Nedjelja
Za hladan sok od naranče ili pecivo
Na meke, zelene cilindrične stolice
Sjedaju budalice
Koje piju kavu s cimetom
Ili čaj bez kofeina
-Zauvijek -Zauvijek
Zauvijek
U plavo srebrnoj kromiranoj zalogajnici
Zelene, narančaste, ljubičaste kapljice
Sline budalice
Kojima bi bilo jeftinije kod kuće
Piti kavu
Svijetlu
I tamnu
I kolesterol
I bum, bum, bum, bum Bum, bum, bum, bum, bum, bum
Ljudi vrište za prepečencem
U malom kafiću u SoHou
Na otoku između dvije rijeke
Kad je obična
Nedjelja
I marenda
NEDJELJA GLAZBA I STIHOVI JONATHAN LARSON
Ponedjeljak prijepodne.
Moj prvi dan proba za radionicu Superbije, kojoj i dalje,
ako ste zaboravili, manjka presudni glazbeni broj u drugom činu.
Odem onamo kroz zemlju mrtvih.
Kazališnu četvrt.
Hodaš po Times Squareu I što vidiš ?
Ružnoću gdje je bila arhitektura
Glamur i stil zamijenio je kič
Kao spektakl za šezdeset dolara To neće ić'
-Ta se igra igra -Ta se igra igra
Zašto onda i dalje igram tu igru ?
-Ta se igra igra -Ta se igra igra
Sigurno sam lud kad igram tu igru
Čak ni Off Broadway Ne daje garanciju
Da ti neki MBA Neće krojit' uživanciju
Baš kao Amerika, manjak inovacije
Samo isfuravanje šminke i reputacije
Baš kao Amerika, sve propada
Proizvod je nebitan Gleda se samo zarada
Piši za kino Piši za televiziju
Neka je i smeće Imaš lovu, ako ne i viziju
Zaradi tisuće dolara Za prvu ruku
Ne ovisiš o tome Je li Frank Rich shvatio poruku
Pa pusti Shakespearea Becketta, Molièrea
-Ta se igra igra -Ta se igra igra
Zašto i dalje igram tu igru
Ta se igra igra Sigurno sam lud
Kad igram tu igru
Ta se igra igra
AUDICIJA ZA MAČKE
-Ta se igra igra -Ta se igra igra
Ta se igra igra
Zašto me briga ?
Na audiciji sam za ulogu Starog Deuteronomije.
U ime Playwrights Horizonsa pozdravljam sve vas
i zahvaljujem vam na sudjelovanju u ovom vrlo uzbudljivom novom mjuziklu
vrlo uzbudljivog mladog pisca Jonathana Larsona.
Nije mu još ni trideset.
Hvala vam, Ira.
Ovo je prva stvarna radionica koju je ovaj mjuzikl ikad imao.
I vi ste sada dio obitelji.
Dakle, ima li pitanja prije početka?
Da, ne. Da.
Možeš li… Možeš li ga možda objasniti?
Da. Objasniti što?
Oh, mjuzikl kao takav. Priču.
Na nekim mjestima me malo zbunjuje. Ne u lošem smislu.
Superbija, satira smještena u budućnost na otrovanom planetu Zemlji,
gdje golema većina čovječanstva cijeli život provodi
u buljenju u ekrane svojih medijskih transmitera,
dok gleda malobrojnu elitu bogatih i moćnih
koji snimaju svoje bajoslovne živote kao televizijske serije.
Svijet u kojem je ljudska emocija zakonom zabranjena.
Ovo će biti prvi mjuzikl napisan za generaciju MTV-ja.
Ovo je moj…
To bi trebali biti svemirci? Nisam bio siguran jesu li svemirci.
Ne, nisu svemirci. Ali radnja je smještena u budućnost.
Shema boja za danas je Crna-crvena-crna
Droga će, naravno Biti kilovat
Trend je za danas stalno Govorit' da ćeš se zabavljat'
Savršeno je. Samo tako.
Zvijezdo Studde, dobio si Dvije nominacije
Za „Lice godine“ I „Najbolju frizuru“
Priredi govor Za odlazak na fotografiranje
Tvoj agent Tim Pursent Dolazi u tu uru
Oduševljen sam.
-Kazao si mi da ti treba bubnjar. -O, pobogu.
Ugodna večer. Stvarno prekrasan rad.
Ne, kazao sam vam da mi treba sastav.
Svaki glazbenik košta sto dolara.
Da. A godišnja proračunska sredstva su vam pola milijuna dolara?
Zasad imamo dvanaest potvrđenih, Jone. Ne treba ti sastav za toliku publiku.
Bio bi brojniji od nje.
Ako hoćeš još glazbenika,
morat ćeš negdje drugdje naći novac za to.
Žao mi je.
Hvala vam na svemu.
DA IMAM ČAROBNI ŠTAPIĆ, UKINUO BIH SVE OVO
Lani sam bio na tri pogreba prijatelja.
Najstarijem je bilo dvadeset sedam godina.
Pam, Gordon, Ally.
Freddy nije još ni…
Napunio je dvadeset petu prije dva tjedna.
I nitko ne radi dovoljno.
Ja ne radim dovoljno.
Nema dovoljno vremena ili možda samo tratim svoje vrijeme.
A što je sa Susaninim vremenom? Kad ću razgovarati sa Susan?
Što ću joj reći? Ne znam što bih joj rekao.
I tako Susan čeka, a vrijeme otkucava.
Tik, tik, tik.
A imam još tri dana do radionice.
Još tri dana da napišem pjesmu. A ako pjesma ne funkcionira,
predstava ne funkcionira, i onda smo svi izgubili vrijeme.
Koga boli briga za jednu pjesmu?
I nedostaje mi Michael.
Moram razgovarati s Michaelom.
Nemam vremena za razgovor s Michaelom.
Svatko tko je ikad bio Ili će ikad bilo tko biti dolazi
Nikad u povijesti zabave Neće doći do događaja
Pazite da ne ubrzavate.
Poput ovog
Događaj stoljeća
Kvintesencijalna društvena pustolovina
Manjkaju mi suglasnici u kvintesencijalnoj društvenoj pustolovini.
-Zvuči sjajno. -Bok. Hvala.
Zašto mi nisi rekla da dolaziš?
-Mislila sam da ću te ugodno iznenaditi. -I jesi.
Okej. Utorak je.
Moram im do sutra reći odluku o radnome mjestu, pa…
Imaš li kakvu priliku za stanku?
Nemam. Ne, glumci uzimaju stanke. Ja nemam stanku.
Ne znam što da radim. Pa…
Možeš li zatražiti produžetak?
Oprosti, možemo li večeras o tome?
Jako sam… Samo sekundu.
Hej. Ovo je… Možemo li uzeti ovaj odsječak?
-Nominacija -Nominacija ?
Nominacija za nagradu za lice
-Nagradu za lice -Uključimo se
-Znači da ću biti u eteru ? -Već si bio
-Sinoć, kakav prizor si bio -Je li ?
Jesi U igri s mojim laserom
Mislio si da si s britvom
Uvjerena sam da je to Izazvalo pravu scenu
Možemo doći u eter Moju muzičku kutiju u eter
Gdje ? Tko ? Što to znači ?
Svatko tko je ikad bio Ili će ikad bilo tko biti dolazi
PRODAJA KNJIGA
Mogu vam dati pedeset za sve.
Prodat ćete ih peterostruko skuplje.
Pedeset je granica.
-U gotovini? -Sjajno.
O, ne. Zadržat će Godspell.
„Iz dana u dan“.
Da. Oduševljen sam.
Volio bih te izvesti na ručak. Da proslavimo tvoj rođendan.
Ne mogu ovog tjedna.
Dobro bi mi došao tvoj savjet o nekim stvarima.
Michaele? Oprosti, smijem li te nazvati kasnije?
Upravo sam usred nečega.
Fokusna skupina koju sam ti spomenuo
još uvijek traga za još jednom osobom.
Četvrtak u jedanaest. Znam da ti škripi s novcem.
Znaš što? Nema veze.
Čekaj. Koliko se plaća?
Samo sedamdeset pet dolara, ali možda potraje.
Doći ću.
Stvarno ti hvala. Da, hvala ti.
Okej, bok. Pa pa.
U redu, vidimo se.
Svatko tko je ikad bio Ili će ikad bilo tko biti dolazi
-Imao si pravo. -Znam.
Nikad u povijesti zabave Neće doći do
Događaja poput ovog
Događaj stoljeća
Kvintesencijalna društvena pustolovina
Nema propuštanja Te večeri blagostanja
Tih 31. godišnjih nagrada za lice
Svečanost dodjele Uživo putem satelita u boji
To je osamnaestosatno događanje Uz reklamno prekidanje
Iz čudesne, velebne Rasturačke glamurame
Svatko tko je itko zna
Svatko takav
Dolazi
Smijem li je čuti?
Novu pjesmu.
Za koji dan.
Ubijaš me, Larsone.
Bože moj.
Govori.
Hej, ja sam. Podigni slušalicu.
Znam da slušaš poruke.
Sva svjetla u stanu su ti sada upaljena.
Vidim te!
Bok. Mogla si prvo nazvati.
Upravo jesam. Lijepo je i tebe vidjeti.
Nisam to tako mislio.
Isuse, Jonathane.
Moramo razgovarati.
Pišem, Susan.
Napisat ćeš veliki američki mjuzikl u idućih deset minuta?
Hvala ti što podržavaš moj rad.
Jer si ti jako veliki pobornik moga?
-Što to znači? -A što misliš da znači?
A sada, dame i gospodo, predstavljamo vam
prizore iz jedne suvremene romance kazivane pjesmom.
Oprosti.
Ne smijem o svojim potrebama. Kakvim potrebama?
-Zar sam to rekao? -Nisi morao, podrazumijeva se.
Kako se podrazumijeva?
Ti si umjetnik, a ja sam djevojka. Tako ti to doživljavaš, zar ne?
Meni je krivo Da je tebi krivo
Da je meni krivo Da je tebi krivo
Da sam ono rekao Da si ti rekla
Da nisam u stanju
Podijeliti osjećaj
-Možemo li kasnije razgovarati, molim te? -Kada, Jonathane? Kada je kasnije?
Nije večeras.
Da sam mislila Da si mislio
Da nisam mislila Da podijelim misli
Tad bi moja reakcija Na tvoju reakciju
Na moju reakciju Otkrila više
Cijelog dana sam na probama. Budan sam od četiri ujutro.
Tjedan dana pokušavam napisati pjesmu i ništa nisam uspio.
Bojao sam se da ćeš se bojati
Ako ti kažem da se bojim intime
Mjesecima ti govorim koliko sam nesretna.
Ako nemaš problem s mojim problemom
Možda je problem puka međuovisnost
Svi su nesretni u New Yorku! Takav je New York.
-Krivo je bilo -Reći da je krivo
-Da je bilo krivo
-Kad si nazvala reći -Da ne nosiš prsten
Mislim li što kažem Kad kažem da su prstenovi dosadni
Ne znam kako doprijeti do tebe.
Stalno me odbijaš, podižeš ograde.
Ne odbijam te.
Na milijun si milja od mene, stalno.
-Zapravo, točno sam tu. -Jesi li, Jonathane?
Zapravo? Jer poznajem te.
Ne ljutim se Jer se ljutiš
Jer se ljutim Jer mi kažeš da krepam
Na tvom mjestu Nakon mog djela
Tako bih postupio Nakon prstena
Nakon mojih riječi
Imaš pravo, nisam ti posvećen, ali obećavam ti, nakon radionice…
Nakon radionice.
Nakon radionice!
-Sve je nakon radionice. -Da.
Što ako radionica prođe i ne bude promjena?
Ne bude producenta s velikim čekom.
Ne odeš ravno na Broadway.
Ostaneš konobar, ostaneš tu stanovati, ostaneš u neimaštini.
Što ćeš onda, Jonathane? Što će biti sa mnom?
Meni je krivo da je tebi krivo Da je meni krivo
Da je tebi krivo da sam ono rekao Da si ti rekla
Da nisam u stanju Podijeliti osjećaj
Krivo mi je zbog tebe
Ne mogu se odseliti u Berkshires.
Ne mogu se odreći karijere.
Misliš da ja to ne znam?
Što?
Što ti…
Što je ovo? Što ti hoćeš?
Mislim da sam samo… Htjela sam da mi kažeš da ne odem.
Da sam mislio da si mislila
Da ja nisam mislio Podijeliti misli
Onda bi moja reakcija Na tvoju reakciju
-Otkrila više -Kad sam reagirao na tebe
Naravno da ne bih da odeš.
-Zbilja? -Očito.
Jer sad si prvi put to rekao.
Bože moj.
Sad se to otvoreno reklo
Razmišljaš kako bi ovo mogao pretvoriti u pjesmu. Zar ne?
Sad se skinulo sa srca
Ne. Što?
Znaš što, Jonathane?
Dosta mi je.
Susan?
-Susan, čekaj. -Nadam se da će ti radionica biti čudesna.
Susan, samo malo. Susan?
Sada je četiri ujutro I sutra imamo terapiju
Prekasno je da se ševimo
Stoga se odmorimo
Čekamo na samo još jednu osobu.
Uživajte u vodi.
-Dakle… -Ja sam Jon.
-Da, vi ste Michaelov prijatelj. -Da.
-Kako ste? -Dobro. Kasnite.
-Okej. Ispričavam se. -Ništa zato.
-Ne, zbog podzemne. -Da, sigurno.
Sjednite kad stignete.
-Bok. Hvala. -Dobro došli.
-Sigurno nema toaleta? -Ne, zabranjen je.
Je li rekla kad će nam platiti?
Okej, sad kad smo svi ovdje…
-Bok. -Hej.
A da počnemo seansom brzog mozganja?
Da nam poteku kreativni sokovi.
Bit će zabavno.
Dva sata ovoga.
Za jednoga glazbenika više.
Za početak recite što vam padne na pamet
kad čujete kako izgovaram riječ
„Amerika“.
-George Washington. -Odlično.
-Abraham Lincoln. -Abraham Lincoln, da.
Imperij, rasizam, genocid, Vijetnam.
Grover Cleveland.
-Ustav? -Da.
-Magna Carta.
-Povelja o pravima. -Pravi postupak.
Prava stvar.
Otvorena cesta u suton.
Vjetar u kosi.
Ništa na putu osim obzora.
To je prekrasno,
g. Larson.
Okej. To ide na ploču.
-Sunce. -Izlazak sunca.
Osvit novog dana.
-Sve se vraća. -Odakle ste došli?
-Čudesni ste. -To je nevjerojatno.
Prozor s pogledom na polje.
Kad pogledam, vidim male zečiće i male vjeveričice…
Kucajuće srce nacije.
O, pobogu.
-Apsolutno je o tome riječ. -Prelijepo.
-Nikada to nisam ni čula. Daroviti ste. -Kako?
Mogao bih se navići na ovo.
Mogli bi me plaćati za ovo.
Mogu dobiti zdravstveno.
I mirovinsko.
I BMW. Luksuzan stan
zapadno od Central Parka.
Ne. Istočno.
Mogli bi me doslovce nagrađivati
za kreativnost,
umjesto da me odbijaju i ignoriraju.
Ovo bi mi mogao biti ostatak života.
Sad kad imamo sve te vaše bajoslovne ideje u svojim glavama,
posvetit ćemo se zadatku pred nama.
Trebamo smisliti naziv za revolucionaran potrošački proizvod
koji vam upravo dolazi na police.
Tu će nam trebati ta vaša nevjerojatna mašta, g. Larson.
Proizvod o kojem je riječ kemijska je smjesa bez okusa i mirisa
koja će služiti kao nadomjestak za mast u kulinarstvu.
I uspješno je ispitana na brojnim sisavcima.
To je dobro.
Ima povezanih popratnih pojava koje sam vam dužna opisati.
Dakle, ljuskava koža.
Potpun gubitak dlaka. Kose, obrva, trepavica…
Ovo bi mi mogao biti ostatak života.
I, napokon, kod malog broja potrošača
prijavljen je sindrom toksičnog šoka
popraćen kratkim boravkom u bolnici.
-Ništa strašno. -Nema loših ideja.
-Sloboda ulje. -Predivno.
-Ulje sloboda. -Okej.
-Isto to je ona rekla. -Zamijenila sam redoslijed riječi.
To je u redu, Kim. Velika vam hvala.
-Američki san. -Okej…
-Snovi o slobodi. -Okej.
-Nutra-ulje. -Nije loše, Todde.
Ulje za struk. Ne.
Smislio sam.
-Imam ga. Imam točno… -Dajte!
Hoćete čuti? Imam točno ime za ovaj proizvod.
Nadomastak.
Nadomastak?
-To je šala. -Nije duhovita.
-Pa, možda tebi nije, ali… -Preporučio sam te, Jone.
Riskiram svoj ugled zbog tebe.
-Reci im da sam imao napadaj. -Nije smiješno.
Ovo je moj život.
Ne, nije ovo tvoj život, to je reklamiranje.
Smišljanje kako prevariti ljude
da kupuju sranja koja im ne trebaju.
Zapravo je puno složenije.
Ne razumijem kako išta od toga možeš ozbiljno shvaćati.
-Tako što me plaćaju. -Novac nije sve.
-Ne škodi. -Jesi li siguran?
Što ti to jako plemenito radiš?
-Stvaram umjetnost. -Jer to svijetu treba. Više umjetnosti.
Zapravo, da. Barem ne podržavam sustav koji…
Poštedi me moraliziranja, Jone. Pišeš mjuzikle u boravku,
ne spašavaš prašume.
Pobogu, da bar mogu biti sličniji tebi i u životu se posvećivati
pravom autu i pravim odijelima i stanovanju u zgradi s vratarom.
Zašto da to odbijem? Nemamo svi mogućnost izbora.
Sve ono što uzimaš zdravo za gotovo.
-Što? -Život s voljenom osobom.
Znaš što bih dao za to?
Ti dižeš nos na to.
Ako to hoćeš, tko ti brani?
Tko mi brani? Na primjer, Jesse Helms i Moralna većina?
Ljudi koji vode ovu zemlju. Ne mogu se vjenčati. Ne mogu imati djecu.
Polovica prijatelja nam umire, a druga polovica strahuje da je na redu.
Zato oprosti što sam kupio dobar auto, Jone.
Oprosti što sam se uselio u stan s centralnim grijanjem.
Oprosti što uživam u životu dok još mogu.
Moram ići.
-Dođi na podzemnu. -Radije ću pješice.
Michaele.
Halo?
Johnny, dragi. Ovdje Rosa.
-Halo? -Rosa Stevens?
-Jesmo li uzbuđeni zbog sutra? -Sutra?
Sjetila si se prezentacije?
Sjetila? Pozvala sam sve producente u gradu.
Pa bolje da bude dobra.
Da, bit će baš čudesna.
Možda možemo pokrenuti nadmetanje
oko tog tvog mjuzikla. Što kažeš na to?
Da, svakako.
Okej,
lutko.
Charlie, nazovi mi Hala Princea.
Rosa? Ma…
Jako mi je žao.
Znam.
O, ne.
Zašto me niste nazvali da mi javite da kasnim s plaćanjem,
umjesto da mi samo isključite struju? Kakvog to ima smisla?
Kao što sam vam objasnio…
Ne, slušajte.
Ne razumijete. Imam radionicu.
Imam javnu prezentaciju mjuzikla za dvanaest sati…
Gospodine, ako ćete dizati glas…
Ispričavam se.
Čujte. Mogu vam odmah platiti telefonski.
-Imam kreditnu karticu… -Blagajna je zatvorena.
Volio bih to smjesta riješiti.
Blagajna je zatvorena preko noći.
-Što da radim? -Gospodine, kao što kažem, zovite…
Halo?
Hej, Beth.
Kako si? Ovdje Jon.
Bok, Jone.
-Bok. Je li Susan tamo? -Ne želi razgovarati s tobom, Jone.
Da.
Jasno.
Pa, možeš li… Možeš li joj prenijeti poruku od mene?
-Koju to? -Pa, ma samo, znaš…
Htio bih je podsjetiti da je moja radionica sutra i da, znaš…
Nemam pravo to tražiti. Samo što bih…
Stvarno bih jako volio da dođe.
Reći ću joj da si zvao.
Eto me.
Mjuzikl kojem sam posvetio mladost
uskoro se javno izvodi za sve producente u New Yorku.
Nisam napisao nijednu notu i nijedan stih
najvažnije pjesme u predstavi.
Nemam struje.
Najbolji prijatelj bijesan je na mene. Djevojka ne razgovara sa mnom.
I na pamet mi pada samo jedno.
Plivanje.
Mrzim ovu svlačionicu Zašto mi se Susan odbija javiti ?
Znoj, loj, jeka, Smrad, grad, repaj
Pojačaj tu glazbu Vruće, mokro, vruće, znojno
Kakva je voda?
Rastegni, rastegni Pljuni u masku
Zamuti pogled Iskušaj vodu
Razmisli o skoku O šoku za kožu
Predvidi taj bol, taj bol, taj bol Taj bol, taj bol sad
Je'n, dva, tri, oh, grizi zrak, sedam
Eno te djevojke Je'n, dva, tri
Oh, grizi zrak Glatka, meka koža
Dva, tri, Oh, grizi… trinaest
Duge noge, smeđa koža i mokra kosa
Vuhuhu, i mokra kosa
Je li Rosa uopće poslušala moju snimku ?
Ritni, rastegni, lamataj rukama Vidi šaku, uperi stopalo
Mokra kosa Smiri se, ovaj je prespor
Petnaest Mogu li do četrdeset ?
Prespor Dirni mu petu, miči se !
Javi mi se ! Crvena tanka pruga
Pedeset stopa, šezdeset stopa Ona izgleda kao Susan
Susan je ljepotica
Van, ne misli, van, van Sve to van
Drži rame dolje, dolje
Lagano, ne prejako
Nađi porijeklo kretanja
Šake, ne
Rame, ne
Laktovi, ne
Niže, iz leđa Da, niže
Trideset devet, četrdeset
Sredina, sredina
Kretanje prema naprijed
Kroz vodu
Daj se priberi
-Pobjegni -Daj se priberi
Daj se priberi
Uzlijećem
-Ja sam voda -Ti si u eteru
-Ti poput viteza -Ja sam pod zemljom
Ja poput kraljice
DAJ SE PRIBERI
Predstava ubrzo počinje.
Sala je potpuno prazna.
Predstava samo što nije počela, a ja gledam
šezdeset praznih sklopivih stolica.
Bok.
Hej, genijalni dečko.
Punim trideset u nedjelju, znaš.
Pa, sretan rođendan.
Hvala ti.
-Još si mlad s trideset, znaš. -Nitko nije došao.
Nije još ni devet.
Prezentacija počinje tek u deset.
To je dobro.
Kul.
Okej.
-Znaš čitati glazbu? -Da.
Polako, čudesno, ljudi počnu dolaziti.
-Johnny. -Evo me odmah.
Ovo je fenomenalno. Vidi ovaj prostor, baš je fenomenalan.
-To je studio za probe, tata. -Studio za probe na Broadwayu.
-Ovo je prava stvar. -Jako smo uzbuđeni zbog tebe.
-Hvala ti. -Plaćaju li te?
Ne.
-Idući put će. -Naravno.
-Oh, vidi, za nas. -Ne, to nije…
-To je za nekog drugog, zapravo. -Što kažeš na to?
Doslovce možete sjesti na bilo koje drugo mjesto.
-Okej. Slomi nogu. -Da tamo sjednemo?
-Volim vas. Hvala ti. -Volim i ja tebe.
Frizura mu je apsurdna.
Dobra posjećenost.
Da, uglavnom prijatelji.
Kakva noćna mora.
Hvala ti
što si došao.
Ništa me ne bi spriječilo, Jone. Znaš to.
-Okej. Slomi noge. -Da.
REZERVIRANO
Hvala vam.
Ira, mangupe jedan.
-Jonathane, kako je? -Rosa.
-Jon Larson. -Oh, eto ga.
Upravo čovjek kojeg tražim. Imaš li tremu? Nemaj tremu.
-Malu tremu. Jasno. -Naravno da imaš tremu.
Prva prezentacija mjuzikla je kao kolonoskopija nasred Times Squarea.
Samo što kod kolonoskopije najgore može biti otkriće da imaš rak.
Kod mjuzikla možeš otkriti da si već mrtav.
Dobru ti predstavu želim. Jedva je čekam vidjeti.
Ne možemo više čekati. Prošlo je četvrt sata.
Znam.
Slomi nogu.
Dođite ovamo. Hvala vam.
Pozdrav. Bok, dobro došli.
Ja sam Jonathan Larson.
Hej, pa…
Ne morate. Hvala vam, vrlo ste ljubazni.
Hvala vam što ste jutros došli. Ovo je…
-To je Stephen Sondheim. -Da.
Kao što rekoh, hvala vam što ste došli. Ovo je moj mjuzikl Superbija
na kojem radim…
sad već neko vrijeme.
I stvarno se nadam da će vam se svidjeti.
Hvala vam.
I idućih sat i pol su mi mutni.
Svatko tko je ikad bio Ili će ikad bilo tko biti dolazi
Nikad u povijesti zabave Neće doći do događaja poput ovog
Događaj stoljeća
Kvintesencijalna društvena pustolovina
Nema propuštanja Te večeri blagostanja
Svatko tko je itko zna
Svatko tko je itko Svatko tko je itko zna
Svatko takav dolazi
A onda
Karessa izađe
otpjevati moju novu pjesmu,
staru niti dvanaest sati.
Sklopim oči.
Priredim se.
Ne usuđujem se disati.
Ali kad otvorim oči,
ne vidim Karessu pred sobom.
Ti si u eteru
Ja sam pod zemljom
Signal
Gubi se
Naći se ne može
Napokon se otvaram
Za tebe bih sve učinila
Ali ti si me stišao
Baš kad sam zapjevala
Daj se priberi
Odaberi ne braniti se
I ti znaš, ili barem si znao
Zar ne sjećaš se kako sve je počelo
Bili smo tek ti i ja
Bili smo tek ja i ti
Moram se smijati
Jer bila je prava predstava
Ljubav je passé u današnje vrijeme
Kako da ne nastane rastava
Ti poput viteza
Ja poput kraljice
Sad hvata me jeza
Dok gledam šumne mrljice
Daj se priberi Neizvjesnost nema mana
Ako puki prazan prizor si
Što zrači s ekrana
Mili, budi stvaran Možeš opet osjećati
Ne treba ti melodija glazbene kutije
Da bi znao što hoću reći
Duboko u mojim očima Što vidi se
Duboko u mojim uzdasima Slušaj me
Daj da glazba iznutra krene u let
Ne kroz jedno čulo
Već kroz svih pet
Daj se priberi
Daj se priberi, da
Daj se priberi
Mili, vrati se
Živ
-Halo? -Bok, dragi, Rosa je.
Bok, Rosa. Hvala ti što zoveš.
Pa, već si ostavio šest poruka.
Da. Onda, jesi li čula štogod?
Dragi, cijeloga dana slušam sve same hvalospjeve.
Primam poziv za pozivom za pozivom.
Okej. To! To je sjajna vijest.
Svi mi govore jedno te isto: „Taj Jonathan Larson!
Jedva čekam vidjeti što mu je sljedeće.“
Kako to misliš, što mi je sljedeće? A Superbija?
Oduvijek ti govorim da će se teško prodati.
Preumjetnička je za Broadway.
Turisti neće plaćati pedeset dolara
da gledaju predstavu o svemirskim brodovima i robotima.
To nije tema.
Pa, naravno, ja to znam, Jonathane.
Ali znaš te producente, njima je bitno jedno i samo jedno.
Okej.
Možda onda Off Broadway?
Preskupo je za Off.
Imaš tisuće uloga, posebne efekte…
Charlie, reci mu da me evo začas.
-Čuj, jurim dalje. -Oprosti, Rosa…
Čestitam na vrhunskoj prezentaciji.
Rosa, samo malo.
Dakle, okej…
Dakle, što da sad radim?
Počni pisati idući.
I kad završiš taj, počni idući.
I tako dalje i tako dalje, i tako ti je kad si pisac, dragi.
Samo ih stalno bacaš u zid
i beznadno se nadaš da će se jednom neki primiti.
Slušaj, mali savjet od osobe koja je u ovom poslu jako, jako dugo?
U idućem možda pokušaj pisati o onome što ti je poznato.
Okej, mali?
Da.
Počni šiljiti te olovke.
Da.
Mislim da možda malo pričekamo i vidimo što će biti idući tjedan.
Hej, treba mi posao.
-Možeš pričekati? -Ispričat ću se gospođi s fokusne skupine.
Nikad više neću reći ništa ružno o istraživanju tržišta, kunem se Bogom.
Nazovem te odmah.
Hoću raditi što i ti. Imati što i ti.
Hoću BMW, hoću vratara, hoću to, hoću sve to. Okej?
-Što je bilo? -Dobro je.
Osam godina sam se ubijao oko mjuzikla koji nikad neće postaviti.
To mi je teško povjerovati. Jutros je bilo nevjerojatno.
Ali ne dovoljno nevjerojatno.
Ne mogu to opet proći.
Ne mogu podnijeti još pet godina konobarenja,
još pet godina pisanja stvari koje nitko nikad neće vidjeti
dok Broadway izbacuje megamjuzikle bez tračka bilo čega iole originalnog
ili, Bože sačuvaj, nečega što bi stvarno imali reći o svijetu!
Jesi li gotov?
-Ne, zapravo… -Prezentacija je, Jone, bila čudesna.
Bilo bi tragično odustati od toga što ti imaš.
-Ti jesi. -Molim te!
Bio sam osrednji glumac.
Znaš koliko osrednjih glumaca ima u New York Cityju?
Znaš koliko Jonathana Larsona ima?
Jedan.
Ne mogu i dalje tratiti vrijeme, Mike.
-Punim trideset za dva dana. -I?
Stephen Sondheim je s dvadeset sedam imao prvu predstavu na Broadwayu.
Pa, nisi Stephen Sondheim. Morat ćeš još malo čekati.
-Ne mogu čekati. Ovo je moj život. -Shvaćam.
Ne, ne shvaćaš. Ponestaje mi vremena.
-Tebi ne ponestaje vremena. -Nemaš ti pojma o tome.
Pozitivan sam na HIV.
Što?
-Kako dugo to znaš? -Već nekoliko dana.
Tko zna?
Možda mi se posreći, kao nekima.
Pa poživim godinu dana, čak i dulje.
Uglavnom, mislim da možda znam ponešto o ponestajanju vremena.
Zašto mi nisi prije rekao?
Pokušao si.
Jill Kramer opet zove na drugoj liniji.
Moram se javiti.
-Mike… -Ne mogu sad o tome, molim te.
Jill.
Hej, ovdje Michael.
Zanima me kako ide Downyjev račun.
Sjetim se dana kad sam upoznao Michaela.
Bio je prvi dan u kampu sa spavanjem, prije dvadeset dvije godine.
Bilo nam je osam godina.
Sjetim se srednje škole, svih naših zajedničkih predstava.
Je li ovo stvaran život…
Sjetim se ljeta kad su naši roditelji odlučili otići na odmor
u isto mjesto na Cape Codu, na kilometar i pol udaljenosti.
Pa smo se svake večeri nalazili na plaži
i samo sjedili i razgovarali do tri ujutro
o svojim planovima.
O tome kako ćemo se jednog dana zajedno preseliti u grad
i naći jeftin stan i biti otkriveni
i promijeniti svijet.
Hej, dobili ste Susan, Beth…
Sjetim se prvog ljeta nakon studija.
Popušili smo bong na brani Kennedy i Michael mi je rekao da je gej.
Sjetim se naših prijatelja, premnogih.
Njihovih pogreba.
Sjetim se kako roditelji mlađi od pedesete izgovaraju molitvu za umrlu djecu.
Sjetim se njih i sjetim se Michaela.
I prije nego što shvatim što se zbiva, počnem trčati.
Prođem jezerce,
prođem karusel.
…O HIV-U. PODUZMITE NEŠTO.
Otkucavanje je sada tako glasno da ništa ne čujem.
Srce mi nabija u grlu.
Vjetar vrišti kroz drveće.
Nebo je sve tamnije.
Hoću da to prestane. Hoću da sve to prestane!
S devet godina
Michael i ja
Išli smo na natjecanje talenata
U devet smo vježbali pokraj veže
Mike nije znao pjevati
Rekao sam: „Nema veze“
Pjevali smo „Žutu pticu“
I „Zmaja pustimo“
Opet i opet i opet
Dok ga ne pogodimo
Kad smo se vratili
Iz doma kulture, eno
Popodnevno sunce
Pretvorilo je travu u sijeno
Pomislio sam Hej, to je dan proveden pošteno
Zaklinjem se
Dok spominjem se
Da vrijeme ću
Provesti tako
Sa šesnaest godina
Michael i ja
Glumili smo u Zapadnoj strani
U srednjoj školi White Plains
U tri smo imali probe u dvorani
Mike je glumio Doca, koji ne pjeva
Tko mu brani
Pjevali smo „Stavi raketu u jaketu“
i „Mi Jetsi večeras slavimo“
Opet i opet i opet
Dok ga ne pogodimo
Kad nam je sve postalo
Od predstave smoždeno
Večernje zvijezde
I Mjesec sjali su lijeno
Pomislio sam, hej
To je dan proveden pošteno
Hej, to je dan proveden pošteno
Zakleo sam se
I sad pitam se
Je li za mene da tako provodim vrijeme ?
Dvadeset devet mi je
Michael i ja
Živimo na zapadu SoHoa
Do navečer napišem pokoji stih Pa što sad
Mike sada pjeva svoje Na aveniji Mad
Pjevam: Daj se priberi
Odaberi ne braniti se
Opet i opet i opet
I opet i opet I opet i opet
Dok ga ne pogodim
Kad izađem iz B mola ili A
Pet je popodne, zove zalogajnica
I pokrenem se lijeno
Pomislim, hej
To je dan proveden pošteno
Hej, to je dan proveden pošteno
Zaklinjem se
Dok spominjem se
Da vrijeme ću
Provesti tako
Da vrijeme ću
Provesti tako
Hej. Što god da sada bude, tu sam.
Obećavam ti.
Postoji skupina za potporu po imenu Prijatelji na djelu.
-Zvao sam ih. Imaju sastanak sutra ujutro. -Izgledaš usrano.
Jako mi je hladno.
Dođi.
Oh, Mike.
Žao mi je.
Nedjelja.
Moj trideseti rođendan.
Govori.
Jone? Ovdje Steve Sondheim. Rosa mi je dala broj, nećeš se ljutiti.
Nisam imao prilike razgovarati s tobom, ali hoću ti reći da je bilo stvarno dobro.
Čestitam.
Volio bih da se nađemo i razgovaramo ako želiš.
Bez pritiska.
Glavno je, ipak, da je djelo prvorazredno i ima budućnost.
Kao i ti.
Nazvat ću te kasnije s nekim mislima, ako je to u redu. Dotad budi ponosan.
STRAH ILI LJUBAV
ZAŠTO SE IGRAMO S VATROM?
VRIJEME
ZATVORENO ZBOG PRIVATNOG DOGAĐAJA
Znaš, bio je mali, vrlo, vrlo mali dio mene
koji je bio u najsitnijoj mjeri sretan što čuje da ne odlaziš.
Bio bih tužan da te ne viđam nedjeljom ujutro.
Uzdravlje.
Rekla sam Freddyju. Ljut je na tvoju agenticu.
Kako je on?
-Uskoro bi trebao doma. -Zbilja?
Da.
Bože.
-Bit ću… Da. -Idi to riješiti.
-Bok. -Bok.
Nisam znao da…
Nisam bila sigurna da bi htio da dođem.
Jako sam sretan što si došla.
Onda, kako je bilo na čitanju? Je li netko…
-Žao mi je. -Ne, ništa zato.
-Stvarno sam htjela doći. Samo… -Susan…
Znam.
Što ćeš sada?
Početi rad na idućem.
Odlučila sam prihvatiti posao.
Okej.
Sretan sam zbog tebe.
Sretan rođendan.
Hvala ti.
Stvarno mi nisi trebala ništa donijeti.
To je za idući.
Imaš li kakvu ideju?
Samo pitanja.
To zvuči kao dobar početak.
Doviđenja, Jonathane.
Idući je bio tick, tick… BOOM!
Nakon toga se vratio projektu koji je započeo i odložio, zvanom Rent.
Igrao je dvanaest godina na Broadwayu.
Promijenio je definiciju onoga što mjuzikl može biti.
Kako može zvučati.
Kakve priče može pričati.
Jonathan ga nije imao prilike vidjeti.
Večer uoči prve javne izvedbe Renta
umro je od iznenadne aneurizme aorte.
Bilo mu je trideset pet godina.
Još je imao jako mnogo pitanja.
TICK, TICK… BOOM! NAPISAO JONATHAN LARSON
Zašto se igramo vatrom ?
Zašto provlačimo prst kroz plamen ?
Zašto ostavljamo dlan na grijaču
Iako znamo da nas čeka bol ?
Oh, zašto odbijamo izvjesiti svjetlo
Kad su ulice opasne ?
Zašto je potrebna nesreća
Da bi istina doprla do nas ?
Kavezi ili krila Što ti je draže ?
Pitaj ptice
Strah ili ljubav, milo
Ne reci odgovor
Djela govore glasnije od riječi
Zašto bismo se trudili davati sve od sebe
Kad se možemo snalaziti i ipak dobivati ?
Zašto kimamo glavom
Iako znamo
Da je šef kriv kao kiša ?
Zašto da utiremo put
Kad je utabana staza sva sigurna
I jako primamljiva ?
Kako dok putujemo
Da vidimo beznađe
I uzdržimo se od borbe ?
Kavezi ili krila
-Kavezi ili krila -Što ti je draže ?
Pitaj ptice
Strah ili ljubav, milo Ne reci odgovor
Djela govore glasnije od riječi
Glasnije od, glasnije od
Što je potrebno Da se probudi naraštaj ?
Kako natjerati nekoga Da se vine u let ?
Ako se mi ne probudimo I ne uzdrmamo naciju
Jest ćemo prašinu svijeta I pitati se zašto
-Zašto -Zašto
Zašto
Zašto ostajemo s ljubljenima
Za koje znamo, u nutrini
Da nisu pravi za nas ?
Zašto
REZERVIRANO SUSAN WILSON
-Bismo radije -Prolazili kroz pakao
Nego sami spavali noćas ?
Zašto slijedimo vođe koji nikad ne vode ?
Zašto treba doći do katastrofe Da počne revolucija ?
Ako smo tako slobodni Kaži mi zašto
Dajte, kažite mi zašto Toliki ljudi krvare
Kavezi ili krila
-Kavezi ili krila -Što ti je draže ?
Pitaj ptice
Strah ili ljubav, milo Ne reci odgovor
Djela govore glasnije od
Glasnije od, glasnije od
Kavezi ili krila
Što ti je draže ?
Pitaj ptice
Strah ili ljubav, milo Ne reci odgovor
Djela govore glasnije
Glasnije od, glasnije od
Govore glasnije
Glasnije od, glasnije od
Djela govore glasnije od
SRETAN ROĐENDAN, JONE
Poželi nešto.
Prijevod titlova: Vladimir Cvetković Sever