Üdv. Jon vagyok.
A NETFLIX BEMUTATJA
Zenés színházi író.
Fajom egyik utolsó képviselője.
Bocsi. Tudjátok, egy ideje hallok egy hangot.
Bárhova megyek, azt hallom: tik, tik, tik…
Mint egy időzített bomba egy béna B-kategóriás filmben vagy rajzfilmben.
Már meggyújtották a kanócot, az órán peregnek a másodpercek,
miközben a láng egyre közelebb kerül a bombához,
aztán…
hirtelen…
Ez Jonathan Larson története.
Boldog évfordulót, nagyon szeretlek.
A Tony-díj előtt.
MINDEN JEGY ELKELT!
A Pulitzer-díj előtt.
Mielőtt…
Nyitóestünket és az összes előadást
Jonathan Larson barátunknak ajánljuk.
…elvesztettük őt.
Minden, amit látni fogtok, igaz.
Kivéve azt, amit Jonathan csak kitalált.
A dátum 1990. január 26.
SUPERBIA PRÓBA
A helyszín a puszta, lerobbant senki földje
a SoHo és Greenwich Village között.
Van két billentyűs hangszerem, egy Macintosh számítógépem, egy macskám,
és egy lenyűgöző gyűjteményem, benne CD-kkel,
kazettákkal és lemezekkel, tele mások zenéjével.
A könyvespolcok roskadoznak a művek súlya alatt, amiket nem én írtam.
Van egy eredeti, disztópikus rockmusicalem.
Az elmúlt nyolc évet annak az írásával töltöttem.
Meg az átírásával. Újra és újra.
Elutasított minden jelentős és jelentéktelen létező producer,
színtársulat, lemezkiadó és filmstúdió.
És alig több, mint egy hét múlva…
harmincéves leszek.
Több, mint Stephen Sondheim, mikor bemutatták az első darabját.
Idősebb, mint Paul McCartney, mikor megírta utolsó dalát John Lennonnal.
A szüleimnek 30 éves korukra már két gyerekük volt,
meg állásuk stabil fizetéssel, és jelzáloghitelük is.
Nyolc nap múlva végleg véget ér az ifjúságom.
És pontosan mit tudok felmutatni?
Boldog szülinapot!
Óra áll
Szünet kell
Gyűjts új erőt
Vagy a vesztes te leszel
Áll a kép
Lépj hátrébb
Szedd össze magad
Míg a meccset lefújják
Múlnak az évek
Arcod ráncai meg mélyülnek
Olyan, mintha vízen járnál
De a végén szökőár vár
De nem szabad, fel ne add
Ezt nem lehet megúszni
Legalább ez csak egyszer történik meg
Szól a „Boldog Szülinapot”
Pedig te inkább sírnál
Ez nem csak születésnap Ez bizony 30
Nem maradhatsz 29 ?
Hisz mintha 22 lennél
És mégis 30 lettél
Bumm ! Meghaltál, mit tehetnél ?
Mit tehetnél ?
Tízet másoltam.
Földre szállt angyal vagy.
- De utoljára. Komolyan. - Tudom. Köszi.
- Ezt én állom. - Kifizetem.
- Nem akarom. - Valaki vigye ki a szemetet!
Hallom, elköltözöl Jontól.
Egy korszak véget ér.
Reggelente halljuk, amint a hűtőben pityereg. Szomorú.
Nem, erről nem beszélünk.
- Carolyn, jössz jövő pénteken? - Mi lesz jövő pénteken?
- A Superbia workshopja. - Meglep, hogy nem említette.
Dereng valami.
Ez az eddigi legjobb lehetőségem. A nagy pillanat.
Most először látja rajtunk kívül más is a darabot.
Még jó, hogy nem fokozod a nyomást.
Igen, ha elérsz egy bizonyos kort,
már nem író leszel, aki felszolgál egy étteremben,
hanem pincér, akinek hobbija van.
Boo-Boo, ezt tisztáznod kell.
Mi vezessen? A félelem, vagy a szerelem?
El az útból
Újra próbáld meg
Próbáld még egyszer
Míg van még benzined
Híznak a barátok
Egyre ritkul a frizurátok
De ez nem szörnyű átok
E csapat nem világbajnok
Ki ne borulj, ki ne ess
Ez ellen nem harcolhatsz
De nem vagy egyedül
A barátaid is erre tartanak
Szól a „Boldog szülinapot”
Jaj, én inkább elszaladok
Mire valók a szülinapok ?
De a 30, hé
Lehetnél optimista ?
Nem vagy már eredeti
És mégis 30 lettél
Bumm ! Elmentél
Mit tehetnél ?
Egyszerűen felmondtál?
Nem csak úgy. Kéthetes határidővel.
- Az ugyanaz. - Nem. Van még két hetem.
Hagyom, hogy a szerelem vezessen.
Micsoda?
Craig Carnelia is Rosa ügyfele.
Az ügynöködé, aki nem veszi fel a telefont, ha hívod?
Igen, az övé.
Tavaly az egész színházi világot meghívta Craig workshopjára.
A szünetig egy producer
kiállított neki egy 10 000 dolláros csekket.
Bár ne kéne így gondolkodnod!
A művészet drága.
- Főleg itt drága. - De minden pennyt megér.
- Ez gyönyörű. - Az, ugye?
Hogy akarod kifizetni?
Pán Péter és Csingiling
Sohaország merre van ?
Smaragdváros, jaj neked
- Mágus átkozta el a neved - Átkozta el neved
Az utcákon sok hangot hallasz
Elveszett gyermekek
Itt most nem
Válogathatsz, ne légy mamlasz
Pipacsföld és ember a sötétben
Liliom és rubinpapucs
Az óra ketyeg, hiába futsz
Szól a „Boldog szülinapot”
- Boldog szülinapot - Ó, bár ez csak álom lenne
Végítéletnek tűnik
- A kurva harminc - Harminc
Úgy tűnik, nagy vihar jön
És szivárványt nem látok
Kilencven lesz a 30
Nézz a kezembe Nézz gyorsan
Kell a szajré, de lassabban
A világ hív már Most vagy Sohaországban
Miért nem maradhatok örökké gyerek ?
Harminc lettem, harminc lettem
- Mit tehetnék ? - Mit tehetnék ?
Harminc lettem, harminc lettem
Mit tehetnék ?
Hölgyeim és uraim, nagy tapsot a zenekarunknak,
és drága barátaimnak…
Rogernek és Karessának, az énekeseknek.
Péntek este.
Szia, Jonathan, itt Deborah.
Susan elhozta a zenédet a ma esti tánc…
De nem működnek a hangszórók.
- Szeva, Pookie! - Szia!
Milyen volt Philly?
A reptérről egyenesen a konferenciára mentem, három óra múlva meg vissza.
Csodásan hangzik.
Michael csodálatos színész volt.
A gimiben és a fősulin minden darabban ő volt a főszereplő.
Aztán New Yorkba költöztünk.
Elegem van abból, hogy hajnali ötkor kelek,
hogy aztán egész nap az Equity Building előtt álljak sorban
azért imádkozva, hogy a rendező behívjon valakit, aki nem szakszervezeti tag,
hogy aztán, mikor végre bejutok és énekelek,
ha szerencsém van, csak hat ütem után állítanak le,
és szólítanak rossz néven… Juan, Pedro, Carlos, lo que sea…
Egy hét múlva állást kapott egy puccos reklámügynökségnél,
évi soktízezer dolláros fizetéssel.
Egészségbiztosítással, fog…
Vissza se nézett.
Aki ennyire lepattant,
kevesebbet is költhetne bulira.
Mi értelme a pénznek, ha nem azokra költöd, akiket szeretsz?
De neked nincs pénzed.
- Ja, igaz. - Ez már egy hete itt hever.
UTOLSÓ FELSZÓLÍTÁS
- Intézem. - Nagyon úgy néz ki.
Nemsokára nem leszek itt, hogy emlékeztesselek a számlákra.
Hogy is bírom ki nélküled?
Ez jogos kérdés. Találtál már új szobatársat?
Sok dolgom volt. Jövő héten lesz a workshopom.
Várj, milyen workshop?
Ez vicces volt.
Hánykor kezdődik a bemutató?
FÉLELEM VAGY SZERELEM?
Nyolckor megy fel a függöny.
Azt mondják, a tánc csodás, de a zene szar.
Susan egy középnyugati kisvárosban nőtt fel.
A fősulin biológiát tanult, hogy orvos vagy talán tanár legyen,
de aztán beleszeretett a modern táncba.
Minden szülő erről álmodik, igaz?
Elköltözött New Yorkba, ahol senkit sem ismert.
Négy év múlva együtt dolgozott az összes jeles koreográfussal.
Paullal, Trishával, Merce-szel.
1990-ben kellett volna belépnie egy társulatba.
Alkalmi fellépések helyett lett volna otthona, művészcsaládja.
És ő készen állt. Eljött az idő. Tudta.
Aztán egy főpróba során eltört a bokája.
Fél év rehabilitáció után újra táncolt, de…
Bármi volt is az a pillanat, amikor tudta…
egyszeriben már nem tudta.
De Susan igazi művész.
Nem az a fontos neki, hogy lássa a nevét a New York Timesban.
Neki nem számít, hogy öt ember előtt táncol,
vagy ötezer előtt.
És aztán itt vagyunk mi.
Ugye tudod, hogy erre nincs pénze?
Szeret nagy felhajtást csapni, főleg miattad.
Miután annyi mindent megtettünk érte…
- Csitt! - …egyszerűen lelép.
Freddy, rád hagyom a válogatáskazijaimat. Játszd le őket az emlékemre!
Jonathan Larson híres zenei válogatása a Moondance étteremből.
Ki ne szeretné a színházi muzsikát pirítóssal?
Nem csak színházi, valójában elég eklektikus.
- Valakinek kényes téma a zene. - Úgy tűnik.
- Veled örülök. Tényleg. - Igen?
De egyben kesergek és irigyellek is,
meg, per pillanat egy kicsit gyűlöllek is.
Ez az alak kiszabadul.
Aztán te következel.
- Visszahívtak egy meghallgatásra. - Remek!
- Egy kirándulóhajóra. - Mi baj van vele?
Ez a sarkvidékre jár, úgyhogy minden.
Minden baj vele. A sarkvidéken.
Hogy érzed magad?
Nagyon jó volt ez a hét.
A T-sejtek száma jó. A dokim óvatosan optimista.
Az jó. Remekül nézel ki.
Köszönöm. Tudom.
A hajóútra jobb lesz ezt…
Helyrehozni. Húzd fel!
Scott-tal madrigálokat énekeltünk a gimiben.
- Micsoda? Tényleg? - Aha.
Utáltam énekelni. Csak a puncikért tettem.
A SoHóban futottam össze Scott-tal. Nagyon szeretett volna eljönni.
- Értem. - Sose mehetek művészbulikba.
Szívás, mert ott van a legjobb narkó.
- Scott a pénzügyben dolgozik. - Megdöbbentő.
- Te mit csinálsz? - Én vagyok a zenés színház jövője.
Légy üdvözölve! Hozok még egy italt.
Vicces a tag.
Ez az élet bo-bo, bo-bo bo
Bohémélet
A konyha a zuhany Szappant is lelsz
Edény mindenütt Moss ott fogat, ha mersz
Rötyi a szekrényben
Remélheted Hogy van ott égő
Ma nem!
A lakók jöttek, mentek De nem szégyen
Négy év alatt tizennégyen
Ann és Max és Jonathan És Carolyn meg Kerri
David, Tim… Nem, Tim vendég volt júniustól januárig
Margaret, Lisa, David, Susie Stephen, Joe és Sam
És Elsa, az adószedők álma Vagy éppen hogy nem
És ott a szomszédok Michelle és Gay
A családod helyett Rokonaid, hej
Az idő elszáll És mindenre halál vár
Azt hittem, mostanra Lesz kutya, gyerek, nő
De elsüllyed a hajóm Hol az italom
Mire azt gondolom Ez az élet ?
- Igen ! - Ez az élet bo-bo, bo-bo bo
Ez az élet bo-bo, bo-bo bo
Bohémélet
- Bohémélet - Még egyszer!
Bohémélet
Bo-bo, bo-bo bo
Ez rohadtul jó volt!
- Igen, Scott! - Ez az!
Szia. Mindenki elmegy.
- Csak egy kis friss levegő kell. - Oké.
Baromi hideg van itt fent.
Hol a kabátod?
Nem tudom. Egy…
Egy nagy rakás alján.
Ez szép.
Az ott a börtönhajó.
Bizony.
Úgy hallom, a Jacob's Pillow-ban új oktatókat vesznek fel a tánciskolába.
- Valóban? - Igen.
Heti pár óra munka. Utána szabad vagy.
Ingyen stúdió, amikor csak kell.
Beszélhetnénk egy kicsit?
Arról, milyen csodálatos voltál ma este!
- Köszönöm. - Nem viccelek.
Örökké tudnám nézni, ahogy táncolsz.
Azon gondolkodtam, hogy jelentkezem.
Az állásra a Jacob's Pillow-ban.
Múlt nyáron jártunk ott, emlékszel? Mark Morris új darabján.
- Ja, tényleg! - Igen.
A Berkshiresben?
Vagyis a Berkshiresbe költözöl?
Hogy ne kelljen heti 30 órát gépelnem, csak hogy teljen lakbérre? Miért is ne?
Talán újra formába jövök.
Ja, igen. Jó. Legyen! Költözzünk!
- Komolyan mondom. - Én is.
Faházban fogunk lakni? És majd vadászunk… makkra?
Gyűjtünk sok… mókust.
Miket beszélsz?
Az a Berkshires.
Nyaralók vannak ott. Láttad.
Sajnálom. Bemehetnénk?
Bocsi, de félek, hogy… Már nem érzem a végtagjaimat.
Olyan gyerekes vagy!
Vedd fel ezt!
Várj!
Tetszik?
Azt hittem, mielőbb be akarsz menni.
Tudod, az a meló a Berkshiresben?
- Csodálatosan hangzik. - Már jelentkeztem rá.
- Igen? - Aha.
És meg is kaptam.
Valóban? Ez nagyszerű.
Júniusban kezdődik.
Jó. Csak nyári meló?
Nem, állandó.
Jon?
A Berkshires? Az nagyon messze van a belvárostól.
Igen.
Miért teszi ezt pont most?
És azt mondja, azt akarja, hogy menjek vele.
- Mit válaszoltál? - Hogy: „Ó?”
Mit mondhattam volna? Nem tudtam, mit mondjak.
Nem hagyhatom el New Yorkot.
- Mondd, hogy költözzön hozzád! - Hova?
Szobatársra van szükséged. Két legyet ütsz egy csapásra. Szívesen.
És mi lesz a pasival, akivel jártál? Daviddel?
- Jól kijöttetek egymással. - Nem működött.
A melóban van egy fókuszcsoport.
Embereket keresnek. Mit szólsz, bejelentselek?
Hogy átcsalogathass a sötét oldalra?
Hogy bemutathassalak a munkatársaimnak, és megmutathassam nekik, milyen jó vagy.
- Nem kell állás a reklámszakmában. - Nem is arról beszélek.
Azt akarom, hogy légy… reklámzeneszerző.
Egy csomó dallamot találsz ki szórakozásból.
Dalokat szerzel a müzliről, amit eszünk.
- Akár pénzt is kaphatsz érte. - Ha bemutatják a Superbiát,
kapok majd pénzt a zenémért. Hát…
Ez igaz.
Megérkeztünk. Otthon, édes otthon.
Uramisten!
Michael odadobja a kulcsot a parkolóőrnek.
Melyik bérháznak van saját parkolóőre?
Friss virágok az előcsarnokban.
Egy öreg, ősz hölgy pici kutyával.
Valódi ez?
Nincs több Hosszas járkálás
Ha a szennyest ki kell mosni
Mikor tombol a tél
Nem kell Mászkálni a lépcsőkön
Sem a kulcsot ledobni Mivel nincsen csengő
Nincs több Lámpa, mely nem ég
Nincs több rossz padló
Nem kell köpködnöm a fogpasztát
Az edényeid felett
Mert csak egy mosdó van
Gyere a gardróbszobába
Szép, mint a Park Avenue
Üdvözöld ezt a faasztalt
Hozzá tudnék
Hozzá tudnék szokni
Nincs több Átmászás alvó társakon
Míg az ajtóig nem érsz
A saját házadban
Nincs több
Mérges gáz a kályhából Amely tiltva van
Vagy felrobban Amíg te alszol !
- Nincs több - Vizes plafon
- Nincs több - Lyuk a padlón
Nincs több Zuhanyozás a konyhában
Míg a lakótársad reggelizik
Te meg vizet fröcskölsz a kajára
Üdvözöld szépen az új parkettát
Ápolt, mint a gazdag lányok
Helló, Mosogatógép úr
- Hozzá tudnék - Hozzá tudnék
- Bizony hozzá
- Tudnék szokni - Hozzá tudnék szokni
Nincs több… egzotikus
Nincs több… neurotikus
Nem kell semmi más Csak kellemes robotikus
- Most felköltözünk - Most felköltözünk
- Ez az East Side - Ez az East Side
Egy luxuslakásba Az égben
Helló, drága portás uram
Úgy néz ki, mint Captain Kangaroo
Hogy vagy, barátom, mi újság, fiú ?
- Hozzá tudnék - Hozzá tudnék
- Bizony hozzá
- Tudnék szokni - Hozzá tudnék szokni
- Hozzá tudnék - Hozzá tudnék
- Csábít a pénz - Csábít a pénz
- Hozzá tudnék szokni - Tudnék szokni
Vigyázat, az ajtók záródnak!
Hozzád beszélek ott hátul!
Vigyázat, az ajtók záródnak!
Még mindig nincs meg a dal?
Ilyen még nem fordult elő. Nem értem. Rendszerint naponta írok dalokat.
Múlt héten írtam egyet a cukorról. Alig három óra alatt.
- Dalt a cukorról? - Cukor
Oly finom Pár fillérért
Kóstolgatom
Miért tennél ilyet?
Így gyakorlok.
- Mit? - Hogy bármiről tudjak dalt szerezni.
Miért nem próbálsz inkább dalokat szerezni a musicaledhez,
amit hat nap múlva mutattok be a közönségnek?
Ira Weitzman a Playwrights Horizons zenés színház vezetője.
Az első és egyelőre egyetlen igazi színházi ember,
aki felajánlotta, hogy összehoz egy workshopot a Superbiának.
Kezdem azt hinni, hogy talán nem is kell.
- De kell. - Tudod…
eddig egyedül te mondtad ezt.
Csak hogy tudd.
Azt mondod, az öt év alatt, amíg írtad…
Valójában nyolc.
…senki sem mondta, hogy hiányzik egy dal Elisabethtől a második felvonásban?
Senki.
Jó, hazudtam.
Valaki mondta.
Évekig tagja voltam egy zeneszínházi írói workshopnak.
Folyadékkristály, digitális szám
S körülötte szürkeség…
Hetente egyszer összehívtuk egyre fogyadozó törzsünk túlélőit.
Néztük, ahogy egyikünk bemutatja azt, amin dolgoztunk… nos…
igazi íróknak.
A színházi legendáknak, akik megalkották a broadwayi darabokat,
amikre elrángattuk a városba a szüleinket, hogy lássuk…
Te jelzed a nap felét
A panel tagjai hetente változtak.
Lassan számolsz
Minden percet…
Azon az estén, mikor rajtam volt a sor, nyüzsgés támadt, amint beléptünk az ajtón.
Valóban ő lenne az?
Ő volt.
Stephen Sondheim.
Jó, elkezdem.
Ezt nem értem.
Nem tudom, mi ez a darab.
Társadalomkritika? Sci-fi?
A zenével ugyanígy vagyok. Ez rock? Broadway? Mindkettő?
Egyik sem? Steve, mit szólsz?
Azt kell mondanom, nem értek egyet veled, Walter.
Ez egy musical, ami tudja, mi akar lenni.
Igen, persze.
Nagyon eredeti világot teremtettél.
Izgalmasat.
Csak az a baj, hogy érzelmileg nehéz követni.
A részeltek elterelik a figyelmünket a szereplőkről.
- Érted, amit mondok? - Igen.
Igen, egyetértünk. Én is pont ezt gondoltan.
Ugyanazt mondjuk, csak másképp.
De a zene… Jó, sajnálom… Nem az igazi.
Szerintem a dalok pompásak.
Igen, persze. Egyenként.
Főleg az tetszik, amit a fiatalember az első felvonás végén énekel.
Kiváló szöveg és dallam. Szép munka.
„Kiváló szöveg és dallam.”
Köszönöm.
Ez a négy szó éltetett az elkövetkező két évben.
A fiatal nőnek is kell egy dal.
- Elizabeth? - Ez a darab fordulópontja.
A főszereplőd válaszút előtt áll.
Valakinek fel kell ébresztenie, észhez kell térítenie.
Oké.
Érdekes, én is pont ezt akartam mondani.
Beszélhetünk a zenészekről? Mert ha csak négy lesz,
ki kell találnom, hogyan osszam fel a basszus szólamot.
Ez a tiéd. Tessék.
- Köszönöm. - Szívesen.
Jon, ez csak próba. Egy zongorád lesz.
Rockhangszerelésre írtam.
Kell legalább egy szintetizátor, dob, egy gitár…
Egy jó dal hangszerek nélkül is jó.
Jó, majd a capella énekeljük.
Talán ki is hagyhatjuk a dalokat.
Akkor a közönség fél órán belül távozhat is.
Megnézem a költségvetést, hátha találok pénzt.
- Még egy zenészre. - Kettőre.
És a zongora ehhez a minimum.
Beszéltél Rosával?
Szia, Rosa, itt Jonathan Larson, az ügyfeled.
Számos üzenetet hagytam a titkárodnál.
- Még Rosa Stevens az ügynököd, ugye? - Igen, állandó…
kapcsolatban állunk.
Elküldte már a meghívókat a bemutatóra?
Egyelőre nem sok választ kaptunk.
Nem gond.
A szakmában senkinek sincs annyi ismerőse, mint Rosának.
Biztos jó embereket szerez neked.
Persze.
- Hétfőn találkozunk. - Igen.
A próba első napján.
És kérlek, fejezd már be azt a dalt!
- Köszönöm, Ira. - Köszi.
Köszönet mindezért.
TE VAGY
Szeretnék üzenetet hagyni Mr. Sondheimnek.
A nevem Jonathan Larson.
Joe Pappnak üzennék. Bernie Gerstennek.
A Shubert Organization igazgatójának. A La MaMának.
Tehát Larson, L-A-R-S-O-N. Nem Parson.
Ilyen még sosem volt. Nem akármilyen esemény lesz.
Hatalmas üzleti lehetőség rejlik benne.
Gondoskodni akarok róla, hogy jusson önnek hely.
Tudom, nincs sok ideje. Annyira jó lesz!
Nem erőltetem. Nagyon örülnék, ha ott lenne.
Benne van? Lefoglalok neki egy helyet.
Superbia a Playwrights Horizonsban.
Péntek délelőtt tízkor. Már nagyon várom.
Nem örülnék, ha lemaradna róla. Csak ennyit tudok mondani.
UTOLSÓ FELSZÓLÍTÁS
Sondheim összes musicaljének a PBS-en kellene lennie.
Hát, a Sunday kezdetnek megteszi.
Nem értem, egyszerűen miért nem mondja meg neki, hogy szereti.
Miért ne szerethetné akkor is, ha művész?
Szereti.
Ja, de nem tudja kifejezni.
Ez az ő problémája. Ja.
Csak azt mondom…
Ezek a férfiak!
Bernadette abban a fűzőben…
A csípője egyszerűen…
Hogy csinálta?
- Már megvan? - Majdnem.
- Hívj fel, ha ihlet kell! - Ne menj el! Lógjunk együtt!
Alhatsz a régi szobádban.
Írd meg azt a dalt, Boo-Boo!
…az AIDS-szel.
Jesse Helms észak-karolinai szenátor
fél, hogy a törvénytervezet üzenete rossz.
Hadd mondjam el, hogy ha a narkósok és a homoszexuálisok
még ma abbahagynák, amit csinálnak,
nem lenne több AIDS-fertőzött az országban,
csak azok, akik már elkapták.
Henry Champ vagyok a Capitoliumból.
A GÓRÉ TÉVEDETT
- Szia! - Szia! Úristen! Imádlak.
Szerdáig kell válaszolnom.
Gondoltam, talán megbeszélhetnénk.
A melót.
Ja!
Beszélhetnénk róla holnap?
Ma be kell fejeznem ezt a dalt. Oké?
Persze.
Biztos?
Biztos.
Jó.
Mintha nem lennél benne biztos.
- Jó éjt, Jonathan! - Oké. Jó éjt!
Itt leszek.
ÚJ DAL TE VAGY
A TIÉD
TE VAGY
A nap felkel, a hajnal jő
Johnny fel-alá jár
Enged majd vagy kitart ő
Ó, csak tudná már
Hogy is tudhatná
Hogy is láthatná
Hogy szerez zenét
Ha feladja ihletét ?
Johnny mit tegyen
Susan elköltözne innen
Nem akar versengeni
Susan most megkért engem
Johnnynak kell most dönteni
Hogy is tudhatná
Hogy is láthatná
Megállapodjon
- Csak meg ne fulladjon - Fulladjon
Johnny mit tegyen
Michaelnek meg minden kell
Csodák még történnek
Johnny a sarokban áll
Újat álmodjon
Mint barátja ?
- Látja Susan igazát - Igazát
A becsvágy hamar átjár
Michael nem érti, hogy Johnny
- Miért ragaszkodik - Ragaszkodik
Mindahhoz, mit fontosnak tart
Hogy is tudhatná
- Hogy is láthatná - Hogy is láthatná
Hogy szállhatnál
Ha lekötöztek már
Johnny mit tegyen
HALLGATÁS = HALÁL
- Hogy is tudhatná - Hogy is tudhatná
- Hogy is láthatná - Hogy is láthatná
Honnan tudod, hogy jobb, ha feladod ?
MIÉRT KELL A VÁLTOZÁSHOZ KATASZTRÓFA?
Johnny mit tegyen
- Johnny mit tegyen - Johnny mit tegyen
- Mi lesz
- Johnny mit tegyen
Johnny mit tegyen
Mi lesz
- Mi lesz, mi lesz - Mi lesz
Johnny mit tegyen
Freddy az intenzív osztályon van.
Micsoda?
Szombaton lázasan ébredt.
Rázta a hideg.
Várj, ne! Várj csak!
Múlt héten azt mondta, a T-sejtek száma…
Négy napja az orvos azt mondta, olyan, amilyennek lennie kell.
Gondolom, ez megváltozott.
Basszus!
- Rendbe jön. - Igen, igazad van.
Rendbe jön. Gondolj erre!
Tudod, milyen szívós. Rossz pénz nem vész el.
- Igaz? - Ja.
Pipának kéne lennünk, hogy vasárnap helyette is güriznünk kell.
- Igen. - Érted?
Oké.
Freddy, basszus! A kórházba kéne mennem.
Mikor megyek? Írnom kell.
Mikor fogok írni? Beszélnem kell Susannel.
Meglátogatni Freddyt. Felhívni Susant. Miért nem megy az írás?
Hogy gondolhatsz a darabodra, ha a barátod kórházban van?
Mit keresek én itt?
El kell mennem. Ki kell sétálnom azon az ajtón.
De vasárnap reggel fél tíz van a Moondance étteremben.
Nem megyek sehová.
Kész a tojás!
Van még abból a csodás zsidó kenyérből?
Az „hálá”, drágám. Hálá kenyérnek hívják.
Hálá kenyeret kér?
- Valaki vigye már ki a tojást! - Tranquilo.
Termina tu obra.
Harrington négy személyre. Harrington?
Moondance. Mit akar?
Ez egy utalás volt a Szellemirtókra.
Hogy lehet-e asztalt foglalni? Nem, ez egy étkezde.
- Hol van a rozskenyerem? - Neve?
- Richard. - Richard. Hány fő?
Caplan.
Richard Caplan. Hányan vannak?
- C-vel. - Értem. Hány fő?
„C”, mint „cica”.
- Értem. - Rendelhetnénk?
Egy pillanat. Hány fő?
Nem nehéz megszámolni.
Rendelés.
Köszönöm a türelmét.
Sárgája nélkül kértem az omlettet.
Ezért vagy csak pincér.
Feszültség.
Hányás a női mosdóban.
- A számlát! - Kaphatnánk még két mimózát?
Mert új állást kapott.
Tegyél Baileyst a kávéba, vagy vodkát a narancslébe!
Akármit.
Egyensúly.
Kész a szalonnás szendvics.
Si se quejan que se enfría, no es culpa mía.
Fenébe! Carolyn!
- Carolyn? - Igen.
- Elnézést! Baileys van? - Egy pillanat.
Jesszusom!
Brunch.
Vasárnap
Itt, a kék-ezüst étteremben
Ül a zöld, lila, sárga széken
Sok bolond
Nem esznek otthon
- Inkább vesznek vasárnap - Vasárnap
Narancslét, hűvöset, vagy egy bagelt
A puha, kerek és zöld széken
Sok bolond
Iszik fahéjas kávét
Meg koffeinmentes lét
- Örökké - Örökké
Örökké
Itt, a kék-ezüst étteremben
Csepeg a nyál az illatoktól
A sok bolondból
Kik otthon olcsóbban
Innának kávét
Ám
Úgy ám
Sok koleszterin
És bam, bam, bam, bam, Bam, bam, bam, bam, bam
Pirítósért sikoltok
Egy kis étteremben én
Két folyó közt egy szigeten
Ilyen erre minden
Vasárnap
Brunch
VASÁRNAP ÍRTA ÉS A ZENÉT SZEREZTE JONATHAN LARSON
Hétfő reggel.
A Superbia-workshop próbájának első napja.
És még mindig hiányzik egy fontos dal a második felvonásból.
Odafelé menet át kell kelnem a holtak földjén…
a színháznegyeden.
Ez a Times Square Na, mit látsz ?
Rondaság ma itten minden ház
Stílus már nincs Itt minden olcsó
Csak az a fő, hogy csillogjon És az nem jó !
- Ez a játék - Ez a játék
Hát miért kell nekem ez a játék
- Ez a játék - Ez a játék
Bolond vagyok én, ha kell a játék
Bár ez a Broadway Nem lehet tudni
Hogy nem egy MBA Dönti el, mit látni
Ilyen Amerika, nincs már sok újítás
Elég a hír és a ragyogás
Indul Amerika, ott a lejtő
A termék nem fontos A nyereség a fő
Írj a filmekbe Vagy ott a tévé
Na és, ha szar Legalább dől a lé
Kérj sok ezer dollárt Már előre
Ne attól függj Hogy Frank Rich sírt-e tőle
Kinek kell Shakespeare Beckett, Molière
- Ez a játék - Ez a játék
Hát miért kell nekem ez a játék
Ez a játék Bolond vagyok én
Ha kell a játék
Ez a játék
MACSKÁK MEGHALLGATÁS
- Ez a játék - Ez a játék
Ez a játék
Kit érdekel ?
Old Csendbelenn szerepére jelentkezem.
Mindenkit szeretettel köszöntök a Playwrights Horizons nevében,
köszönöm, hogy szerepeltek ebben az izgalmas, új musicalben,
melyet a ragyogó, fiatal Jonathan Larson írt.
Még 30 éves sincs.
Köszönöm, Ira.
Ez lesz ennek a musicalnek az első igazi workshopja.
És most ti is a család tagjai lettetek.
Van kérdés, mielőtt munkához látunk?
Igen, nem. Igen.
Talán… Elmagyaráznád?
Igen. Mit?
A musicalt. A sztorit.
Néha kissé homályos. Nem rossz értelemben.
A Superbia egy szatíra, mely a jövőben, a megmérgezett Földön játszódik,
ahol az emberek nagy része azzal tölti az egész életét,
hogy jeleneteket bámul a médiasugárzó készülékeken,
amelyekben a gazdagok és hatalmasok szűk elitje
tévéműsorként mutatja be a mesés életét.
Ebben a világban betiltották az érzelmeket.
Ez lesz az első musical, amit az MTV generációjának írtak.
Ez az én…
Földönkívüliekről szól? Nem voltam benne biztos.
Nem azokról. De a jövőben játszódik.
A nap színe ma vörös és fekete
A drog persze Megint a kilowatt
A napi divat ma az, hogy mondd A „buli” szót, de sokat
Tökéletes, folytassátok!
Csillag, két jelölést Is kaptál ma
„Az év arca” És „A Haj”
Írj beszédet, ha esetleg fotózás is lesz
Ügynököd, Tim Pursent is ott lesz
Ez tetszik.
- Azt mondtad, dobos is kell. - Uramisten!
Jó éjt! Szép munka volt.
Nem, azt mondtam, zenekar kell.
Az zenészenként 100 dollár.
És az éves költségvetésetek félmillió?
Eddig 12-en jeleztek vissza, Jon. Ennyi embernek nem kell zenekar.
Többen lesztek a színpadon.
Ha több zenész kell,
máshonnan kell előkerítened rájuk a pénzt.
Sajnálom.
Köszönet mindenért.
HA LENNE VARÁZSPÁLCÁM, EZT MIND ELTÜNTETNÉM
Tavaly három barátom temetésén voltam.
A legidősebb 27 éves volt.
Pam, Gordon, Ally.
Freddy még csak…
Két hete töltötte be a 25-öt.
És senki sem tesz eleget.
Én sem teszek eleget.
Nincs elég időm, vagy tán csak vesztegetem az időmet.
És mi van Susan idejével?
Mikor beszélek Susannel?
Mit mondjak neki? Nem tudom.
Így Susan vár, és az óra ketyeg.
Tik-tak.
És már csak három napom van a workshopig.
Három nap, hogy megírjam ezt a dalt, de ha a dal nem sikerül,
vele bukik az egész darab, és akkor csak az időmet pocsékoltam.
Kit érdekel most egy dal?
Hiányzik Michael.
Beszélnem kell vele.
De nincs rá időm.
Bárki, aki valaha Volt vagy lesz még valaki, ott lesz
Soha de soha eddig A showbiz történetében nem volt ilyen
Ügyelj arra, hogy ne gyorsíts!
Esemény
Az évszázad sztorija
A legfontosabb társadalmi show
„A legfontosabb társadalmi show-ból” hiányolok pár mássalhangzót.
- Szia. Köszi. - Jól szól.
Miért nem szóltál, hogy jössz?
- Kellemes meglepetésnek szántam. - Az is.
Oké. Kedd van.
Holnap választ kell adnom az állásajánlatra, hát…
Tudnál tartani egy kis szünetet?
Nem. A színészek tartanak szünetet, de én nem.
Nem tudom, mit tegyek. Ezért…
Kérhetsz kicsivel több időt?
Sajnálom, megbeszélhetjük ezt ma este?
Annyira… Egy pillanat.
Ez… Ennél a résznél…
- Egy jelölés - Egy jelölés ?
Jelölés a legjobb arc díjra
- A legjobb arc - Szúrjuk be
- Tehát a tévében is leszek ? - De hát már voltál
- Tegnap, micsoda látvány - Tényleg ?
Igen, piszkáltad a lézert
Mert borotvának nézted
Biztos ezért volt nagy felhajtás
Az éterben leszünk A zeném s én ott leszünk
Hol? Ki? Ez mit jelent ?
Bárki, aki valaha Volt vagy lesz még valaki, ott lesz…
KÖNYVFELVÁSÁRLÁS
Egy 50-est tudok adni az összesért.
Az ötszöröséért fogja eladni.
Ez a legjobb ajánlatom.
- Kápé? - Remek.
Jaj, ne! A Godspellt megtartja.
„Napról napra.”
Igen. Imádom.
Szeretnélek meghívni ebédre. Megünnepelni a szülinapodat.
A héten nem megy.
Jól jönne a tanácsod pár ügyben.
Michael? Bocsi, visszahívhatlak?
Épp csinálok valamit.
A fókuszcsoport, amit említettem… Még mindig keresnek egy embert.
Csütörtökön, 11.00-kor. Tudom, pénzszűkében vagy.
Tudod, mit? Hagyjuk!
Várj! Mennyit lehet vele keresni?
Csak 75 dolcsit, de az is valami.
Ott leszek.
Köszi, tényleg. Köszönöm.
Oké. Szia.
Jó, szia.
Bárki, aki valaha Volt vagy lesz még valaki, ott lesz
- Igazad volt. - Tudom.
Soha, de soha eddig A showbiz történetében nem volt
Ilyen esemény
Az évszázad sztorija
A legfontosabb társadalmi show
Ezt nem lehet kihagyni Kár vitatni
A 31. éves arc-díj
Díjátadó ünnepsége Élőben, műholdról, színesben
Tizennyolc órányi műsor Reklám is lesz benne egy sor
Ez egy csillogó, ragyogó Teljes glamoráma
Tudja mindenki, aki valaki Tudja mindenki, aki valaki
Mindenki ott
Lesz
Hallhatnám?
Az új dalt.
Hamarosan.
Kikészítesz, Larson.
Uramisten!
Mondd!
Hé, én vagyok. Vedd fel a telefont!
Tudom, hogy figyeled a hívásokat.
Az összes lámpa világít nálad.
Látlak!
Szia. Előbb felhívhattál volna.
Most hívtalak. Én is örömmel látlak.
Nem úgy értettem.
Jesszusom, Jonathan!
Beszélnünk kell.
Írok, Susan.
A következő tíz percben akarsz nagyszerű musicalt írni?
Köszönöm, hogy így támogatsz a munkámban.
Mert te annyira támogattál, ugye?
- Ez meg mit jelentsen? - Mit gondolsz?
És most, hölgyeim és uraim, bemutatjuk
egy modern románc jeleneteit, dalban.
Sajnálom.
Nem beszélhetek arról, ami nekem kell. Mi is kellhetne?
- Ezt mondtam? - Nem kellett. Egyértelmű volt.
Miből?
Te művész vagy, én meg csak barátnő. Így látod, ugye?
Én bánom Hogy te bánod
Azt, hogy bánatom nagy Mert te szomorú vagy
Merthogy azt mondtam Hogy te azt mondtad
Hogy nem vagyok képes
Együttérezni
- Beszélhetnénk később? - Mikor, Jonathan? Az mikor lesz?
Nem ma este.
Ha azt hinném, hogy Te azt hitted
Hogy eszembe nem jutott Hogy elmondjam, mit gondolok
A reakcióm A reakciódra
A reakciómra Jóval őszintébb lett volna
Egész nap próbáltam. Hajnali négy óta fent vagyok.
Egy hete próbálok megírni egy dalt, és még sehol se tartok.
Féltem attól, hogy félsz attól
Hogy azt mondom, hogy Megriaszt az intimitás
Hónapok óta beszélek arról, hogy boldogtalan vagyok.
Ha nincsen gondod Az én gondommal
Akkor a gond tán Csak a társfüggőség
New Yorkban mindenki boldogtalan! Ez a város erről szól.
- Tévedtem - Mikor azt mondtam
- Hogy félreértettem - Hogy tévedtél
- Mikor felhívtál - A gyűrű hiba volt
Ugye nem hiszed el Hogy untat a gyűrű ?
Nem tudom, hogy érjelek el.
Állandóan elzárkózol előlem.
Nem zárkózom el.
Fényévekre vagy tőlem.
- De hát itt vagyok. - Tényleg, Jonathan?
Tényleg? Mert ismerlek.
Nem baj, hogy zokon vetted
Hogy zokon vettem Mikor azt mondtad, dögöljek meg
A helyedben Mindezek után
Én is azt tenném Mint te a gyűrűvel
Az bőven elég
Igazad van, másra figyeltem, de ígérem, a workshop után…
A workshop után.
A workshop után!
- Minden a workshop után lesz. - Ja.
És mi lesz, ha a workshop után semmi sem változik?
Ha nem jönnek a producerek?
Ha nem kerülsz azonnal a Broadwayre.
Pincér maradsz, ebben a lakásban élsz, és egy vasad sem lesz.
Akkor mi lesz, Jonathan? És velem mi lesz?
Én bánom, hogy te bánod Azt, hogy bánatom nagy
Mert szomorú vagy Mert azt mondtam, azt mondtad
Hogy nem vagyok képes Együttérezni
Érted aggódom én
Nem költözhetek a Berkshiresbe.
Nem hagyhatom itt a karrieremet.
Azt hiszed, nem tudom?
Hogy?
Mi van? Mi ez? Mit akarsz?
Talán csak… Azt akartam, hogy marasztalj.
Ha azt hinném, hogy te azt hitted
Hogy eszembe sem jutott
A reakcióm a reakciódra a reakciómra
- Jóval őszintébb lett volna - Mikor reagáltam rád
Persze, hogy nem akarom, hogy elmenj.
- Komolyan? - Persze.
Most mondtad ki először.
Uramisten!
Most már mindent elmondtunk
Ugye azon gondolkodsz, hogy lehetne ebből dal?
Nem nyomja a szívet
Nem. Micsoda?
Tudod, mit, Jonathan? Elegem van ebből.
Susan? Susan, várj!
Remélem, csodás lesz a workshopod.
Susan, állj meg! Susan?
Hajnali négy van És holnap terápia
Elég volt már
Csak pihenjünk egyet
Még egy főre várunk.
Igyanak addig vizet!
- Nos… - Jon vagyok.
- Igen. Michael barátja. - Igen.
- Hogy van? - Jól. Elkésett.
- Ja. Elnézést kérek. - Semmi baj.
- A metró miatt. - Ebben biztos vagyok.
Foglaljon helyet!
- Üdv. Isten hozta. - Köszönöm.
- Biztos nem mehetünk a mosdóba? - Nem, tilos.
Említette, mikor fizetnek?
Jó. Most, hogy mind itt vagyunk…
- Hahó! - Igen.
Kezdjük egy gyors ötleteléssel!
Hogy felélesszük magunkban a kreativitást.
Két óra ebből.
Még egy zenészért.
Kezdetnek lássuk, mi jut eszükbe,
ha azt mondom, „Amerika”.
- George Washington. - Kiváló.
- Abraham Lincoln. - Abraham Lincoln.
Birodalom, rasszizmus, népirtás, Vietnam.
Grover Cleveland.
- Az alkotmány? - Igen.
- A Magna Carta.
- Az alkotmány módosításai. - A helyesen cselekvés.
- A jó cuccok. - Jó cuccok.
Végtelen út a naplementében.
Szél a hajunkban.
Előttem csak a horizont, és semmi más.
Ez gyönyörű, Mr. Larson.
Jó, ez a táblára kerül.
- A nap. - Napfelkelte.
Egy új nap hajnala.
- A múltból ered. - Honnan jöttél?
- Ön csodálatos! - Ez hihetetlen.
Egy mezőre néző ablak.
Kinézek és látom a nyuszikat meg a kis mókusokat…
A nemzet lüktető szíve.
Uramisten!
- Pont ez az. - Gyönyörű.
Ezt még sose hallottam. Ön tehetséges.
Ezt meg lehetne szokni.
Ezzel kereshetnék is.
Lenne egészség- meg nyugdíjbiztosításom.
BMW-m, luxuslakásom a Central Park Westen.
Nem… az Easten.
Akár fizethetnének is a kreativitásomért,
ahelyett, hogy elutasítanak és ignorálnak.
Ilyen lehet életem hátralévő része.
Most, hogy megismertük a mesés ötleteit,
térjünk a feladatra!
Nevet kell adnunk egy forradalmi terméknek,
amely hamarosan a polcokra kerül.
Ehhez kell a képzelőerő, Mr. Larson.
A termék egy íztelen, szagtalan vegyi anyag,
amelyet a főzésnél használhatnak zsír helyett.
Sikeresen tesztelték számos emlősön.
Az jó.
Utasítottak, hogy ismertessem önökkel a mellékhatásait.
Ilyen a bőrhámlás.
Hajhullás. Haj, szemöldök, szempillák…
Ilyen lehet életem hátralévő része.
És végül, a felhasználók kis számánál
toxikus sokk szindrómát is jelentettek…
amely rövid idejű kórházi kezelést igényelt.
- Nem nagy ügy. - Rossz ötlet nem létezik.
- Mentes az olajtól. - Ez tetszik.
- Olajmentes. - Oké.
- Az majdnem ugyanaz. - Kicseréltem a szavak sorrendjét.
Semmi gond, Kim. Köszönöm.
- Amerikai álom. - Jó…
- A szabadság álma. - Oké.
- Nutra-olaj. - Nem rossz, Todd.
Derékolaj. Nem.
- Megvan. - Micsoda?
- Megvan a pontos… - Rajta!
Akarják hallani? Megvan a tökéletes cucc a termékhez.
Pótháj.
Pótháj?
- Vicc volt. - Ez nem vicces.
- Neked talán nem, de… - Én ajánlottalak, Jon.
Kezeskedtem érted.
- Mondd nekik, hogy rohamom volt! - Ez nem vicces.
Ez az életem.
Ez csak reklámszakma, nem az életed.
Megvetetni az emberekkel valamit,
- ami nem is kell nekik. - Annál többről van szó.
Nem értem, hogy veheted ezt komolyan.
- Megfizetnek érte. - A pénz nem minden.
- De nem is árt. - Biztos vagy ebben?
Mi olyan nemes abban, amit te csinálsz?
- Alkotok. - Más se kell a világnak. Még több művész.
Pontosan. De legalább én nem támogatok egy rendszert, amelyik…
Kímélj meg az erkölcsi dumától! Musicaleket írsz.
Nem esőerdőket mentesz.
Bár olyan lennék, mint te, és nem érdekelne más,
csak a jó kocsi, a jó öltönyök, meg a puccos lakás.
Miért ne kellene mindaz? Nem válogathat mindenki, mint te.
Neked minden magától értetődő.
- Mint mi? - Hogy azzal élhetsz, akit szeretsz.
Tudod, mit nem adnék érte? De neked az sem elég jó.
Ha azt akarod, mi az akadálya?
Hogy mi? Mondjuk Jesse Helms és az Erkölcsi Többség.
Akik ezt az országot vezetik.
Nem házasodhatok. Nem lehet gyerekem.
A barátaink fele haldoklik, a másik fele meg retteg, hogy ők következnek.
Hát bocsi, hogy jó kocsit vettem, Jon.
Bocsi, hogy olyan lakásba költöztem, amiben van központi fűtés.
Bocsi, hogy élvezem az életem, amíg még lehet.
Mennem kell.
- Gyere a metróval! - Inkább sétálok.
Michael!
Halló?
Johnny, drágám. Rosa vagyok.
- Halló? - Rosa Stevens?
- Örülünk a holnapnak? - A holnapnak?
Eszedbe jutott a bemutató?
Meghívtam a város összes producerét.
Hát ajánlom, jó legyen!
Igen… csodálatos lesz.
Lássuk, licitálnak-e majd a musicaledre. Mit szólsz?
Ja, persze.
Oké, szivi.
Charlie, hívd fel nekem Hal Prince-et.
Rosa? Én…
Annyira sajnálom.
Tudom, tudom.
Jaj, ne!
Miért nem hívtak fel, hogy kések a fizetéssel,
mielőtt kikapcsolták az áramot? Hogy lehet ilyet csinálni?
- Ahogy már elmagyaráztam, kapott… - Nem. Hallgasson meg!
Nem érti. Workshopom lesz.
Tizenkét óra múlva nyilvánosan bemutatják a musicalemet.
Uram, ha felemeli a hangját…
Sajnálom. Nézze, kifizethetem most, telefonon.
- Itt a hitelkártyám. - A pénzügyi osztály már zárva van.
Szeretném ezt most megoldani.
A pénzügyi osztály estére bezárt.
- Mit tegyek? - Uram, mint mondtam, hívja…
- Halló? - Szia, Beth!
Hogy vagy? Itt Jon.
Szia, Jon!
Szia! Susan ott van?
Nem akar beszélni veled.
Ja.
Persze.
Átadnál neki egy üzenetet?
- Mit? - Csak hogy, tudod…
Emlékeztetni akartam, hogy holnap lesz a workshopom, és…
Nincs jogom ezt kérni, de…
Örülnék, ha eljönne.
Szólok neki, hogy hívtad.
Hát itt vagyok.
A musicalt, aminek az ifjúságomat szenteltem,
hamarosan bemutatják New York összes producerének.
És egy hangjegyet, egy szót sem írtam meg
a darab legfontosabb dalából.
Nincs áram.
A legjobb barátom haragszik rám. A csajom nem áll szóba velem.
És csak egy dolog jut eszembe, amit tehetnék.
Az úszás.
A fránya öltöző Susan miért nem válaszol ?
Víz, gőz, visszhang Bűz, rossz nap
Adjál rá hangot Forró, izzad
A víz milyen ?
Lazíts A maszkba köpj
Minden homályos Milyen a víz ?
És jöhet az ugrás A sokk meg a kín
Várod, hogy majd fáj, de fáj, de fáj De fáj, de fáj már
Egy, két, hár…, végy levegőt és hét
Ott egy lány Egy két hár…
Végy levegőt Sima bőr
Két, hár… Ó, végy… tizenhárom
Szép láb, szép bőr, nedves haj
Ó, ó, nedves haj
Meghallgatta Rosa a felvételt ?
Rúgsz, nyúlsz, forog a kar Nyúl a kéz és a láb
A haj Nyugi, a tag lassú
Tizenöt Vajon ki fogom bírni ?
Lassú Mozduljál már !
Nem válaszolsz Piros csík
Tíz méter, húsz méter Olyan, mint Susan
Susan gyönyörű
Ki a fejből, ki, ki Ereszd ki
És a vállad lent, lent
Ne vidd túlzásba
Hol ered a mozdulat
Kéz, nem A vállad, nem
Könyök, nem
Alul, a hátadból Igen, alul
Harminc, negyven
Épp középről
Ússz előre
Át a vízen
Térjél már észhez
- Szökj el - Térjél már észhez
Térjél már észhez
Én elszállok
- A víz vagyok - Te égben szállsz
- Te mint lovag - Én lent vagyok
Én hercegnő
TÉRJÉL MÁR ÉSZHEZ
Mindjárt kezdődik a bemutató.
A terem teljesen üres.
Mindjárt kezdődik a bemutató,
és én 60 üres, összecsukható széket bámulok.
Szia!
Szia, csodagyerek!
Vasárnap betöltöm a 30-at.
Akkor boldog szülinapot!
Köszönöm.
- De az még fiatal kor. - Nincs itt senki.
Még kilenc óra sincs.
A bemutató csak tízkor kezdődik.
Az jó.
Király!
Jó.
- Tudsz blattolni? - Igen.
Lassan, csodálatos módon kezdenek jönni az emberek.
- Jonny. - Máris jövök.
Ez mesés. Nézd ezt a helyet! Mesés.
- Ez egy próbastúdió, apa. - De a Broadwayn van.
- Ez már valami. - Úgy örülünk neked!
- Köszönöm. - Megfizetnek ezért?
Nem.
- Majd legközelebb. - Persze.
- Nézd, ez a miénk! - Nem, az…
- Valaki másnak van. - Ahogy akarod.
Szó szerint bármelyik másik székre ülhettek.
- Jó. Kéz- és lábtörést! - Üljünk oda?
- Szeretlek. Köszönöm. - Szeretlek.
Nevetséges a frizurája.
Népes közönség.
Igen. Főleg barátok.
Micsoda rémálom!
Köszönöm… hogy eljöttél.
Ha addig élek is, Jon. Jól tudod.
- Oké. Kéz- és lábtörést! - Ja.
FOGLALT
Köszönöm.
Ira, te gézengúz!
- Jonathan, hogy vagy? - Rosa!
- Jon Larson. - Hát ott van!
Pont téged kereslek. Ideges vagy? Ne légy!
- Egy kicsit. Persze. - Naná, hogy ideges vagy.
Az első darabod bemutatása olyan, mint a végbéltükrözés a Times Square-en.
De a tükrözésnél max az a legrosszabb, hogy megtudod, rákos vagy.
Egy musicalnél kiderülhet, hogy már meghaltál.
Jó bemutatót! Már alig várom, hogy lássam.
Nem várhatunk tovább. Negyed tizenegy van.
Tudom.
Kéz- és lábtörést!
Gyere! Köszönöm.
Helló. Üdv. Köszöntök mindenkit.
Jonathan Larson vagyok.
Hé, hát…
Erre semmi szükség. De azért köszönöm. Kedves.
Köszönöm, hogy eljöttek ma reggel. Ez…
- Az ott Stephen Sondheim. - Ahogy mondtam,
köszönöm, hogy eljöttek. A musicalem címe Superbia.
Már jó ideje dolgozom rajta.
És remélem, tetszeni fog.
Köszönöm.
A következő másfél óra homályos.
Bárki, aki valaha Volt vagy lesz még valaki, ott lesz
Soha de soha eddig a showbiz Történetében nem volt ilyen esemény
Az évszázad sztorija
A legfontosabb társadalmi show
Ezt nem lehet kihagyni Kár vitatni
Tudja mindenki, aki valaki Tudja mindenki, aki valaki
Mindenki, aki valaki Tudja mindenki, aki valaki
Mindenki ott lesz
Aztán…
Karessa előrejön, hogy elénekelje az új dalomat.
Még 12 órás sincs.
Behunyom a szemem.
Felkészülök.
Lélegezni sem merek.
De mikor kinyitom a szemem…
Nem Karessát látom.
Te égben szállsz
Én lent vagyok
A jel gyengül
Nem vitás
Épp mikor megnyíltam
Érted bármit megtennék én
De leveszed a hangot
Mikor azt énekelném
Térjél már észhez
Lásd be, nem kell, hogy védekezz
És tudod, legalább tudtad
Nem emlékszel, milyen volt ez rég
Nem volt más, csak te meg én
Nem volt más, csak én meg te
Nevetnem kell
Jó kis műsor volt
A szerelem, ma már csak nekem
Fontos, de másnak már holt
Te mint lovag
Én hercegnő
Más már nem maradt
Megáll a képernyő
Térjél már észhez A gyanú nem bűn
Hogyha csak egy üres kép vagy
És kilépsz a képernyőről
Légy az enyém Újra érezhetsz
Nem kell ahhoz zene vagy felirat
Hogy engem megérts
A szememben Mit látsz, mondd el
A sóhajomban Hallanod kell
A zene idebenn kezdődjék
Nem csak egy érzék, de mind érezzék
Térjél már észhez
- Térjél már észhez, igen - Térjél már észhez
Térjél már észhez
És térj vissza
Hozzám
- Halló? - Szia, drágám, Rosa vagyok.
Szia. Köszönöm, hogy felhívtál.
Hát, hat üzenetet hagytál.
Igen. Van valami hír?
Drágám, egész nap mást sem hallok, csak ahogy rólad áradoznak.
Egyik hívás jön a másik után.
Remek! Ez jó hír.
Mindenki ugyanazt mondja. „Ez a Jonathan Larson!
Alig várom, hogy lássam a következő darabját.”
Hogyhogy a következőt? És a Superbiával mi lesz?
Mindig mondtam, hogy kemény dió.
Túl művészi a Broadwayhez.
A turisták nem fizetnek 50 dollárt,
hogy űrhajókat meg robotokat lássanak egy darabban.
De nem azokról szól.
Hát persze. Tudom, Jonathan.
De tudod, hogy a producereket csak egy dolog érdekli.
Jó. És a Broadwayn kívül?
Ahhoz túl drága.
Több ezer szereplő, meg a speciális effektek…
Charlie, szólj neki, hogy mindjárt megyek!
- Mennem kell. - Sajnálom, Rosa.
Gratulálok a nagyszerű előadáshoz!
Rosa, várj!
Hát jó…
Akkor most mit tegyek?
Kezdd el írni a következőt!
Ha azt befejezted, láss hozzá a következőhöz!
És így tovább. Ilyen egy író élete, drágám.
Csak írod egyiket a másik után,
remélve, hogy bár nem sok az esély rá, valamelyiket mégis elfogadják.
Fogadj el egy jó tanácsot valakitől, aki már rég a szakmában van!
Legközelebb olyasmitől írj, amit ismersz!
Jó, kölyök?
Ja.
Na, menj ceruzát hegyezni!
Igen.
Adjunk neki egy kis időt! Meglátjuk, mi lesz jövő héten.
Hé, kell egy meló.
- Tartanád egy kicsit? - Elnézést kérek a fókuszcsoportért.
Esküszöm, soha többé egy rossz szót se szólok a marketingről.
Mindjárt visszahívlak.
Azt akarom csinálni, amit te.
Nekem is BMW kell, meg portás. Nekem is kell mindez, jó?
- Mi történt? - Tökéletes.
Nyolc évet szenteltem egy musicalre, amiből nem lesz semmi.
Ezt nem hiszem el. Nagyszerű volt ma reggel.
De nem eléggé.
Nem bírom tovább, Mike.
Nem akarok még öt évig felszolgálni
és olyasmit írni, amit soha senki sem lát,
míg a Broadway tele van musicalekkel, amikben nincs semmi eredeti,
és amiknek nincs semmi mondanivalójuk!
Befejezted?
- Nem, valójában… - A bemutató csodálatos volt.
Nagy kár lenne veszni hagyni a tehetségedet.
- Te hagytad a tiédet. - Ugyan!
Középszerű színész voltam.
Tudod, hány középszerű színész van New Yorkban?
Tudod, hány Jonathan Larson van?
Egy.
Csak az időmet vesztegetem, Mike.
- Két nap múlva 30 leszek. - És?
Stephen Sondheim 27 éves volt, mikor bemutatták az első darabját.
Te nem Stephen Sondheim vagy. Várj még egy kicsit…
- Nem várhatok. Itt az életemről van szó. - Értem.
Nem érted. Fogytán az időm.
- Nincs fogytán az időd. - Mit tudsz te arról?
HIV-pozitív vagyok.
Micsoda?
- Mióta tudod? - Pár napja.
Ki tudja? Talán szerencsém lesz. Előfordul.
Lehet még egy évem. Talán több is.
Szóval azt hiszem, tudom, milyen az, ha fogytán az időd.
Miért nem szóltál hamarabb?
Próbáltál.
Jill Kramer a kettesen.
Ezt a hívást fogadnom kell.
- Mike… - Erről most nem beszélhetek.
Jill. Szia, itt Mike.
Tudni szeretném, hogy áll a Downy.
Eszembe jut, amikor megismertem Michaelt.
Egy nyári tábor első napján, 22 éve.
Nyolcévesek voltunk.
A gimire gondolok és a darabokra, amikben együtt szerepeltünk.
Ez az élet…
A nyárra gondolok, mikor a szüleink úgy döntöttek,
hogy ugyanott nyaralunk, Cape Codon, egy kilométerre egymástól.
Minden este találkoztunk a tengerparton és…
csak ültünk ott és hajnali háromig beszélgettünk a terveinkről.
Arról, hogy egy nap együtt a nagyvárosba költözünk,
keresünk egy olcsó lakást, aztán felfedeznek…
és megváltoztatjuk a világot.
Szia, itt Susan, Beth…
Az első fősulis nyárra gondolok.
Együtt füveztünk a Kennedy-gáton, és Michael elmondta, hogy meleg.
A sok barátunkra gondolok.
A temetésekre.
Az alig 50 éves szülőkre gondolok, amint a Kádist mondják a gyermekeik felett.
Rájuk gondolok és Michaelre.
És mielőtt felfognám, mi történik, futásnak eredek.
Elfutok a tó és a körhinta mellett.
…A HIV-TŐL. TEGYEN ELLENE.
A ketyegés oly hangos, hogy szinte semmit se hallok tőle.
A szívem a torkomban lüktet.
A fák koronái közt fúj a szél.
Elsötétül az ég.
Azt akarom, hogy álljon meg. Hogy minden álljon meg!
Kilenc voltam
És azt mondtam
Michael, induljunk egy kis műsorban
Reggeltől próbáltuk az éneket
Mike-nak nem ment
De kit érdekelt
Szólt a „Yellow Bird”
A „Let's Go Fly a Kite”
Újra és újra és újra
Amíg szinte fájt
Délután lett
Mire kijöttünk
S a nap magasan
Sütött felettünk
Azt mondtam Hej, ez a nap tetszik nekem
Megesküszöm
Megfogadom
Hogy így töltöm majd
Az életem
Mikor Michaellel
Tizenhat lettünk
A West Side-ban
Szerepeltünk
Háromkor mentem a próbára fel
Mike volt Doc s nem énekelt
Neki megfelelt
Szólt a „Got a rocket in your pocket”
és a „The Jets are gonna Have their day tonight”
Újra és újra és újra
Míg szinte fájt
Éjszaka lett
Mire kijöttünk
A csillagok
S a hold felettünk
Azt mondtam
Hej, ez a nap tetszik nekem
Megesküdtem
De nem tudom
Hogy megfelel-e így az életem
Huszonkilenc
Michael meg én
Itt élünk a SoHo nyugati felén
Kilenc van, dalt írok épp, szomorút
Mike kint énekel a Mad Avenue-n
Mondom: „Térjél már észhez
Lásd be, nem kell, hogy védekezz”
Újra és újra és újra
Míg szinte fáj
Mire a h-mollból vagy az A-ból kijutok
Öt óra, munka vár
Elindulok
Azt mondom, hej
Ez a nap tetszik nekem
Hej, ez a nap tetszik nekem
Megesküszöm
Megfogadom
Így töltöm majd
Az életem
Így töltöm majd
Az életem
Hé, bármi lesz is, én melletted leszek. Ígérem.
Van egy támogató csoport, a Barát a bajban.
- Holnap délelőtt találkoznak. - Szarul nézel ki.
Fázom.
Gyere!
Ó, Mike!
Sajnálom.
Vasárnap.
A 30. születésnapom.
Mondd!
Jon? Itt Steve Sondheim. Rosa adta meg a számodat.
Remélem, nem gond.
Nem volt alkalmam, hogy elmondjam, de szerintem nagyon jó volt.
Gratulálok.
Örülnék, ha találkozhatnánk és beszélhetnénk róla.
Csak lazán.
Az a lényeg, hogy kiváló munka és van jövője.
Ahogy neked is.
Később még felhívlak. Addig is, büszke lehetsz magadra.
SZERELEM VAGY FÉLELEM
MIÉRT JÁTSZUNK A TŰZZEL?
IDŐ
MAGÁNRENDEZVÉNY MIATT ZÁRVA
Tudod, belül egy kicsit…
egy icipicit örültem, hogy nem mész el.
Hiányzott volna, ha nem látlak minden vasárnap.
Csirió!
Elmondtam Freddynek. Pipa az ügynöködre.
Hogy van?
- Hamarosan hazamehet. - Tényleg?
Igen.
Istenem…
- Én… igen. - Menj, intézd el!
- Szia! - Szia!
Nem tudtam…
Nem tudtam, hogy akarsz-e látni.
Úgy örülök, hogy itt vagy!
Hogy ment a próba? Valaki…
- Sajnálom. - Semmi baj.
- Nagyon el akartam menni, de… - Susan…
Tudom.
Most mi lesz?
Elkezdem a következőt.
Elfogadtam az állást.
Jó.
Ennek örülök.
Boldog szülinapot!
Köszönöm.
Nem kellett volna ajándékot venned.
A következőhöz.
Van már ötleted?
Csak kérdések.
Kezdetnek az is megteszi.
Isten veled, Jonathan.
A következő a tick, tick… BOOM! volt.
Azt a Rent követte, egy darab, amelyet korábban kezdett, de félretett.
Tizenkét évig játszották a Broadwayn.
Alapjaiban megváltoztatta azt, hogy milyen lehet egy musical.
A hangzását.
Hogy miről mesélhet.
Jonathan sosem látta.
A Rent első nyilvános bemutatója előtti éjszakán
váratlanul meghalt aortaaneurizmában.
Mindössze 35 éves volt.
Még oly sok kérdésre kereste a választ.
TICK, TICK… BOOM! ÍRTA: JONATHAN LARSON
A tűzzel miért játszunk ?
Ujjam a gyertyalángba Miért dugom ?
Miért hagyom kezem közel
Bár tudom, jön majd a fájdalom ?
Miért, miért nem kell kint a fény
Ha sötétben nincs vigasz ?
Miért kell ahhoz baleset
Hogy meglássuk, ami igaz ?
Ketrec vagy szárny ? Melyik kell neked ?
Félelem
Vagy szerelem jó ?
Ne mondd a választ
A tett többet ér, mint a szó
Miért kell a nagy igyekezet
Ha már némi munka is elég ?
Miért hajtod le fejed
Hogyha tudod
A góré tévedett ?
Miért járjunk új utat
Ha az ismert útra vinne
Minden léptünk ?
Ha utunk közben
Vár ránk sok szörnyűség
Miért nem küzdünk ?
Ketrec vagy szárny ?
- Ketrec vagy szárny ? - Melyik kell neked ?
Félelem
Vagy szerelem jó ? Ne mondd a választ
A tett többet ér, mint a szó
Többet ér, mint a szó
Mondd, mi kell, hogy Egy nemzedék felébredjen ?
Mitől indulnánk el A csillagokért ?
Hát ébresztő És rázd fel a népet
Hogy később azt ne kérdezd Mondd meg, miért
- Miért - Miért
Miért
Miért maradunk egymással
Hogyha jól tudjuk
Hogy ez nem jó ?
Ó…
FOGLALT SUSAN WILSON
- És mondd miért - Jobb a szenvedés
Mint az esti magány ?
Miért követünk vezetőket ? Az oly kevés
A forradalomhoz miért kell katasztrófa ?
Ha szabad vagy, mondd miért ?
Valaki mondja meg Miért van sok szenvedés
Ketrec vagy szárny ?
- Ketrec vagy szárny ? - Melyik kell neked ?
Félelem
Vagy szerelem jó ? Ne mondd a választ
A tett többet ér, mint a szó
Többet ér, mint a szó
Ketrec vagy szárny ?
Melyik kell neked ?
Félelem
Vagy szerelem jó ? Ne mondd a választ
A tett többet ér
Többet ér, mint, többet ér, mint
Többet ér, mint
Többet ér, mint, többet ér, mint
A tett többet ér, mint
BOLDOG SZÜLINAPOT, JON
Kívánj valamit!
A feliratot fordította: Bor Sok