Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nici nu-mi amintesc de când sunt la Santa Lucia.
Am auzit foarte multe povești despre acest loc.
Am auzit așa de multe povești
încât a devenit greu să separ
miturile de adevăr.
Dar știu că o poveste este adevărată.
La fiecare miez de noapte,
la capătul culoarului de la etajul 3,
lângă casa scărilor,
vei găsi o toaletă.
Nimeni nu mai îndrăznește să meargă acolo.
Deoarece, dacă intri…
TOALETĂ
acolo…
când ajungi la ultima cabină,
acolo s-a spânzurat.
O cheamă…
Erika.
Ai încredere în mine?
Știi ce-i asta?
Când ajung la trei,
vreau să izbești cu mâna aici, bine?
Unu…
doi…
trei!
Am spus să stingeți lumina acum câteva ore.
Trebuie să reflectați la păcatele voastre în liniște.
Confesiunea va începe mâine la ora șase fix.
Să nu întârziați.
Culcați-vă!
Închideți ochii!
Dacă nu puteți dormi, rugați-vă!
Pregătiți-vă să vă mărturisiți păcatele mâine!
Ați înțeles?
Da, soră Alice.
Jo.
Jo, vino cu mine! Trebuie să fac pipi.
Mich?
Vino cu mine! Trebuie să fac pipi.
Hei!
Mai mult.
Gata…
Domnișoară?
Zâmbiți la cameră!
Bine, fetelor,
strângeți-vă una în alta!
Bine?
Gata?
Pat, uită-te la asta!
Păcat de poză.
De ce n-ai zâmbit?
E bine așa.
Poate aveam prea multe griji.
După ce s-a petrecut cu Anna.
E adevărat? Sora Alice a găsit-o?
Așa am auzit de la surorile Luz și Costanza.
Nu înțeleg de ce nu-mi dă voie să vorbesc cu fata…
Sora Alice poate avea grijă de ea.
Dar…
Pat, te gândești prea mult la asta.
Joyce.
CE SPUI AICI RĂMÂNE AICI
Te-au prins pe acoperiș iar?
Dă-l încoace!
E deja gol.
Oricum, la ce folosește?
Mă ține trează.
N-ar fi mai bine să te odihnești?
Dormi vreun pic?
Trebuia să merg cu Anna.
Era tot la Santa Lucia dacă mergeam.
Joyce,
nu ești de vină pentru ce a pățit Anna.
Ce credeți că a fost?
A văzut ceva?
Nu se vorbește despre asta, nu ni se zice nimic.
Numai Anna poate spune ce s-a întâmplat.
Nu știam că poți pleca așa de ușor.
Îmi doresc să fi plecat de mult.
De ce?
În fiecare zi e la fel.
De aceea stau pe acoperiș, ca să-mi pot limpezi gândurile.
De parcă totul e inutil, de parcă nimic nu contează.
Joyce…
iar îți faci rău singură?
Sora Alice mă va omorî.
- Iar întârzii. - Joyce.
Poți veni aici oricând, dacă vrei să discuți cu cineva, bine?
Asta e pentru dv., domnișoară Pat.
De ce ești iar tristă aici?
Nu sunt eu acolo.
ACADEMIA PENTRU FETE SANTA LUCIA
FERICIȚI SUNT CEI CE CRED FĂRĂ SĂ VADĂ
Curtea Supremă l-a condamnat la moarte pe Ramon Pascual.
Pascual a fost prins în flagrant delict
în timp ce o decapita pe mama lui.
Pascual este unul dintre acei criminali, tot mai mulți, condamnați la moarte
de când pedeapsa capitală a fost impusă în 1993.
Domnule Fidel.
- Bună seara, dră Consolacion! - Bună seara!
Iar munciți până târziu?
Ca de obicei.
Știți că nu am pentru cine să merg acasă.
Poate ar trebui să începeți să căutați…
pe cineva pentru care să mergeți acasă.
Să nu fie nevoie să munciți tot timpul.
Bine. Aveți grijă!
Și dv.
Bună seara, Eri!
Ce mai faci?
Am citit ultima carte din bibliotecă.
Am citit totul.
Să plecăm de aici, dră Pat.
Unde să mergem?
Oriunde.
De-aș putea să plec din acest loc.
De ce nu poți pleca?
Așa se întâmplă cu oamenii…
ca tine?
Poate.
Vreți să veniți cu mine?
Eri…
ce s-a întâmplat cu Anna?
Te-a văzut?
N-am vrut.
Îmi pare rău!
Le e frică tuturora de mine.
Dv. de ce nu vă e frică?
Ar trebui să-mi fie frică?
Tatălui meu…
nici lui nu-i era frică.
Îl mai văd uneori.
Acolo, în colț…
uitându-se lung la mine.
La noi.
Unde?
TOALETĂ
Eri?
Eri…
Unde să mergem?
De ce nu poți pleca?
Așa se întâmplă cu oamenii…
A fost a șasea ședință cu Eri, dar nu vrea să-mi spună povestea ei.
Are nevoie să discute cu cineva,
dar nu vrea să-mi spună ce i s-a întâmplat cu adevărat.
De ce s-a sinucis?
Dacă aș ști răspunsul, le-aș cunoaște mai bine pe elevele mele.
Le-aș putea proteja.
Am forțat-o să stea până noaptea târziu ca s-o pedepsim.
După ce s-a întâmplat cu Anna, trebuia să fim mai precaute.
Îl cunoaștem pe domnul Fidel.
Și-a petrecut toată viața în serviciul școlii Santa Lucia.
Chiar credeți că putea face așa ceva?
Ce crezi că s-a întâmplat, fata mea?
Nu știu.
O să discut cu fetele.
Poate știu ele ceva.
Ce să facem, soră Alice?
Azi am anulat orele.
Azi ne rugăm, jelim.
Mâine…
orele de la Santa Lucia se vor relua.
Soră Alice, nu e prea devreme?
- Au sunat părinții… - Nu depinde de noi
dacă vor să plece.
Mai sunt cele care au ales să rămână.
Doar asta contează.
Surorilor…
Domnișoară Pat.
Nu e prima dată când pierdem un copil în acest campus.
Asta… Asta s-a mai întâmplat.
Unii își mai amintesc. Au fost acolo de față.
Dar am rezistat,
ne-am păstrat credința.
Dumnezeu are răspunsuri pentru toate astea.
Dar, deocamdată,
trebuie să găsim îndrumare prin rugăciune.
Santa Lucia își va menține locul
de școală catolică de renume în această țară.
- Nu vom șovăi, soră Alice. - Scuzați-mă, părinte.
Dar cum puteți spune așa ceva într-un moment ca acesta?
Domnișoară Consolacion.
Pot să vorbesc cu tine?
O clipă.
Dă-mi-l!
Iar o să ai necazuri.
Și chibriturile.
Ședința nu s-a terminat încă, da?
Intră!
Mă numesc Julian.
Am fost numit să anchetez acest caz.
Cu ce te pot ajuta?
Îl cunoști pe Fidel, corect?
Lucra aici dinainte de a fi eu angajată.
Ceea ce mi-a dat de gândit…
Dacă e capabil să facă asta, de ce acum?
Mi-am pus și eu aceeași întrebare.
Este adevărat că-l duceți la Muntinlupa?
Da.
Pedeapsa capitală?
Nu pot spune încă.
Ai și așa ceva?
Poate au fost alte persoane
la locul crimei în noaptea în care a fost omorâtă Clara.
Voi mai întreba, elevele mele ar putea ști ceva.
Au încredere în mine.
Bine.
Folosește aparatul! Când aduni informații
folositoare anchetei…
sună-mă!
Ai aici numărul meu.
Mulțumesc!
Cele mai multe conversații cu elevele sunt confidențiale.
Secretul lor e secretul meu.
Te sun când apare ceva important.
Dră Consolacion, am venit ca să ajut.
Nu-i vom spune încă șefului.
Șeful este deja convins că Fidel e autorul.
Mulțumesc!
Mersi pentru ajutor!
Clara?
Ce credeți?
Ce vârstă au fluturii ăștia?
Fluturii trăiesc doar câteva luni.
Mie nu mi se par morți.
Arată de parcă ar mai putea zbura.
Nu se mișcă…
pentru că sunt întemnițați.
Știu…
că vreți să vorbiți cu ea.
Știi unde este acum?
De ce v-aș spune?
Știi că poți discuta cu mine oricând,
nu-i așa?
Știți, dră Pat, aveți o voce plăcută.
Nu ca a mamei mele.
Au trecut zeci de ani…
Încă nu pot uita vocea mamei…
Răsună în jurul meu,
încă îmi sună în urechi.
Așa țipau și la mine călugărițele de la școală.
Te înconjoară, te sufocă…
până ce devii complet neputincioasă.
Până ce poți doar să te supui.
Încă le pot auzi pe călugărițe țipând.
Chiar acum când sunt…
moartă.
Vine cineva.
Cine, Eri?
Va fi un nou regulament aici, la Santa Lucia.
Elevele nu au voie să umble decât câte două.
Fiecare elevă va avea o parteneră
pentru fiecare ieșire pe culoar sau la toaletă
și pe timpul pauzelor.
Fiecare trebuie să semneze de prezență la fiecare oră.
Și, cel mai important,
toți profesorii și toate elevele trebuie să părăsească campusul până la ora 18 fix.
Cele care nu vor respecta regulile vor fi suspendate…
sau, mai rău, exmatriculate.
Vreau să accentuez pentru toate că pot
și voi face tot ce-mi stă în putere ca să apăr sanctitatea acestei academii.
Trupul lui Hristos.
Vă mai amintiți…
că aș fi putut s-o apăr pe Ces
când era agresată de Mary?
- Dar n-am făcut nimic. - Clara, nu te învinovăți!
Dacă ai vedea că eu am nevoie de ajutor, ai veni să mă salvezi?
Dar sunteți adultă, vă puteți purta de grijă singură.
Și adulții au nevoie uneori să fie salvați.
Bine, domnișoară Pat.
Când va veni momentul să aveți nevoie de ajutor, promit să vă fiu alături.
Și eu promit să fiu alături de tine.
Soră Alice?
- Alo, Julian? - Alo?
Sunt eu, Pat.
Aș putea vorbi cumva cu Fidel?
Pat, cazul lui Fidel e special.
Nu oricine poate vorbi cu el.
Doar vreau să aud ce are de zis.
Dar tu? Ce mai faci?
Cel acuzat de strangularea elevei…
N-am aflat nimic încă.
De parcă s-ar vrea uitarea întregii povești,
doar pentru a salva imaginea școlii.
…uciderea elevei de 14 ani,
Clara Nemenzo…
Scuze, Julian.
…al cărei corp a fost găsit la ora șase de o călugăriță de la Santa Lucia.
Pat? Alo?
Te sun eu înapoi.
Vom face tot ce stă în puterile noastre
ca să fim siguri că primește pedeapsa capitală.
Sper că președintele aude asta. Sper să ne ajute.
Merităm dreptatea, chiar dacă asta înseamnă moartea acelui ticălos.
Fidel Cariaso, îngrijitorul de la Academia Santa Lucia,
este acuzat acum de omucidere.
Clara?
Te-am speriat?
Nu…
Nu vă uitați la mine!
Clara?
Clara…
Nu te îngrijora!
N-am vrut să fac asta.
Clara, cine te-a ucis?
Vine cineva.
Domnișoară Consolacion!
Soră Alice…
ce faceți aici?
N-ar trebui să te întreb eu asta?
Acum avem o regulă nouă.
Nimeni nu are voie aici după ora 18.
Dar dv.?
Mă asigur că nimeni nu zăbovește pe aici.
Fidel nu mai este aici. Școala n-o să-și poarte de grijă singură.
Ce s-a întâmplat cu Clara în noaptea când ați pedepsit-o?
Ce vrei să spui, Patricia?
Cineva a murit în noaptea aia și știm amândouă că nu Fidel a ucis-o.
Dacă vrei să creezi probleme…
în timp ce ceilalți încă jelesc…
nu te mai obosi să vii.
Nu acum aveți mai mare nevoie de mine?
Când copiii nu știu ce să facă?
Fetele vor ști ce să facă, dacă vor fi ascultătoare.
Vreau doar să știu ce s-a petrecut.
Îți dau o ultimă șansă.
Gândește-te ce faci!
Dacă te mai văd pe aici la ora asta…
Voi fi nevoită să te suspend, Patricia.
Înțelegi?
Nu asta e misiunea ta aici.
Te sfătuiesc să te rogi, Patricia.
Ca să-ți cureți conștiința.
Joyce?
Joyce!
Joyce…
Ajutor!
Domnișoară Pat?
La ce vă gândiți?
Poate…
la fratele meu.
Aveți un frate?
Fratele mai mare.
De ce n-ați pomenit de el?
Nu mai este printre noi.
A murit demult.
Ce i s-a întâmplat?
Mama și tata nu erau acasă în noaptea aia.
Eu și cu fratele meu eram singuri în casă.
Așa că...
Am mers în camera lui.
Apoi…
Încă mi-amintesc mirosul din camera lui.
Am deschis ușa…
Au existat mereu semnale…
dar nu a ascultat nimeni.
Joyce.
Nu i-am putut salva pe fratele meu, pe Anna…
pe Clara.
Dar tu…
Promite-mi că vei lupta ca să scapi!
Cum se simte?
Acum nu poate vorbi, dar…
deocamdată trebuie să se odihnească.
De ce ai venit aici?
Cazul a fost închis deja.
Pat, Fidel a ucis-o pe Clara.
Nu putem face nimic pentru el.
Pat.
Pat, stai!
Fetelor, gata.
Fetelor!
Ca să-ți recapeți virtutea, trebuie să te purifici.
Nu mai plânge!
Fii tare!
Ai păcătuit. În numele lui Dumnezeu, trebuie să fii purificată.
Nu mai plânge!
„Mijloacele de vindecare pentru cel rău sunt bătăile și vânătăile până la rană.”
Nu!
COPIII LUI PE CARE NU-I UITĂ NICIODATĂ
DIRECTOARE
Santa Lucia este aici de zeci de ani.
Așa am fost dintotdeauna.
Nimic nu s-a schimbat.
Sunt cea mai veche de aici
și nici măcar o dată…
nimeni nu a pus la îndoială metodele noastre.
Nu este corect să le tratați așa.
„Nu cruța copilul de mustrare,
căci, dacă-l vei lovi cu nuiaua, nu va muri.”
Nu vorbiți decât de disciplină, în timp ce copiii mor.
Ești suspendată până la noi ordine.
Dacă ți-ai fi făcut numai treaba ta,
Joyce n-ar fi încercat să se sinucidă.
Pat, Sora Alice e doar un om…
Dă vina pe mine pentru tentativa lui Joyce.
N-ar trebui să zic, dar…
a mai trecut prin așa ceva.
Ce i s-a întâmplat elevei ei a fost și mai rău.
Ce s-a întâmplat?
A fost demult. Am auzit doar zvonuri.
Se zice că fata s-a spânzurat…
undeva în Santa Lucia.
Cum o chema?
Nu-mi amintesc.
S-a întâmplat cu mult timp înainte să vin la Santa Lucia.
Am nevoie să mă ajuți.
De ce?
Am nevoie să accesez dosarele surorii Alice.
Trebuie să aflu numele fetei care s-a spânzurat.
Am senzația că se leagă de ce i s-a întâmplat Clarei.
Nu pot, Pat.
Chiar dacă aș vrea să te ajut, aș putea fi suspendată.
O să caut singură.
Pat!
Eu sunt deja suspendată.
Ce pot să-mi mai facă?
Stai!
Te-ai întors la birou așa de repede?
E aproape ora prânzului.
- Surorile sunt toate jos. - Bine, părinte.
- Trebuie să ordonez niște lucruri. - Mai pot aștepta.
Hai cu noi la masă!
O cunoașteți pe Erika Sayco?
Ce s-a întâmplat cu Erika?
Cu Clara?
Înainte am fost consilier de orientare.
Pe vremea aceea, numai călugărițele puteau lucra la Santa Lucia.
Cum să ajuți pe cineva care nu vrea să fie ajutat?
Așa era Erika Sayco.
Calea Domnului era singurul mod în care știam s-o ajut.
Dar Dumnezeu nu era destul pentru ea.
Deci, ați renunțat?
Acum încep să-mi dau seama…
că Dumnezeu nu are toate răspunsurile.
Îmi pare rău!
Atunci, de ce continuați să vă amestecați?
De ce nu pot să le ajut așa cum știu?
Spune-i Erikăi să mă ierte!
Spune-i să-i ceară iertare lui Dumnezeu pentru ce a făcut!
„Ce a făcut?”
Fidel nu era singur acolo în noaptea când a murit Clara.
Există un motiv pentru care spiritele rămân pe acest pământ.
Dar n-am îndrăznit niciodată să aflu de ce.
Așa am fost învățate.
Am încercat din greu să ascund acest adevăr…
de Santa Lucia, de Clara,
de tine, Patricia.
Există lucruri mult prea malefice ca să le înțelegem vreodată.
Unele suflete sunt atât de pline de ură
încât nu doresc decât răul celor vii.
În acel punct nu știu ce să fac, nu pot face nimic!
Eu nu sunt ca dv.
Nu o voi abandona.
Pat!
- Pat! - Scuză-mă că te-am deranjat.
- Nu-i nimic. - Intră!
Am găsit ce ai cerut.
Trebuie să vezi asta.
- Ce-ai descoperit? - Nimic despre Erika.
S-a spânzurat în toaleta de la Santa Lucia.
Asta e singura dovadă găsită.
A fost declarat suicid, dar am verificat dosarele tatălui ei,
Ernesto Sayco.
Tatăl lui Eri?
La doi ani după moartea lu Eri, și-a ucis soția.
În mașină, lângă Santa Lucia, a gâtuit-o.
- Mi-a zis asta. - Cine?
O elevă de-a mea. Mi-a spus despre acest zvon.
Ernesto a fost trimis la scaunul electric.
S-a spus că a înnebunit după moartea fiicei sale.
Dar nu a existat un motiv real.
Am obținut mărturisirea lui.
Ascultă!
Da, mi-am omorât soția.
De ce ai omorât-o?
Nu știu. Nu mă mai puteam controla deloc.
Ne certaserăm de multe ori, dar nu chiar așa.
Eram plin de furie.
O furie pe care n-o mai simțisem…
Ai casetofonul, nu-i așa?
Aceasta e mărturia lui Fidel.
- N-am vrut să fac asta. - Nu eu, eu n-aș fi putut face asta.
- Ajutați-mă, nu sunt un criminal! - Nu e vina mea, n-am avut control.
- Mi-am pus mâinile în jurul gâtului ei… - Mi-am pus mâinile în jurul gâtului ei…
- Am sufocat-o până a murit. - Am sufocat-o până a murit.
- Nu știu de ce am făcut asta. - Nu m-am putut controla.
- Nu m-am putut controla deloc. - Nu știu de ce.
- Vă rog, nu mă aruncați în închisoare! - Nu știu ce m-a apucat.
Am familie!
Trebuie să plec.
Stai! Unde pleci?
- Trebuie să merg la Santa Lucia. - Stai! Vin cu tine.
De ce ar fi făcut asta? De ce ar fi ucis din senin?
Dacă a ucis-o cu adevărat, de ce? Care-i motivul?
- Ce câștiga dacă o omora? - Stai!
Pat, nu înțeleg ce spui.
Ceva nu e-n regulă aici.
- Ce nu e-n regulă? - Totul!
- Mă descurc. - Stai! Unde pleci?
- Pat! - Mulțumesc!
Eri?
De ce plângi?
Mă doare.
Mă doare foarte tare.
Uite cum facem!
Voi intra.
Nu mă vei vedea.
Nu te voi vedea.
Dar vom discuta.
Domnișoară Pat, de ce tot reveniți aici?
Vreau să aflu motivul celor care ți-au făcut asta.
Dacă aș putea afla, aș învăța cum să vorbesc cu oamenii ca tine.
Cu oamenii ca mine?
Cei care au fost nedreptățiți.
Veți sta cu mine?
Da, voi sta cu tine.
Mereu?
Mereu.
Mă veți urma…
în iad?
- Ce? - Îl veți vedea pe fratele dv. acolo?
Nu e păcat să te sinucizi?
Așa ne-au învățat înainte.
Chiar sora Alice a spus asta.
Oamenii ca mine
n-ar fi trebuit să se nască.
Eri, nu-i adevărat.
Așa mi-au zis toți.
Nu am nicio prietenă.
Nimeni n-a vrut să se împrietenească cu mine.
Nici măcar ea.
Mai ales ea.
Nimeni nu mă înțelegea.
Nimeni nu mă asculta.
Chiar și acasă…
mama m-a tuns așa de scurt…
Așa de… urât.
Toate râdeau de mine.
Toate.
Am vrut să mor.
Se spune că Dumnezeu are întotdeauna dreptate.
Nimeni altcineva decât El.
Toți trebuie să ne supunem Lui.
Fericirea Lui e pe primul loc, chiar dacă noi suferim.
Am vrut să plec, dar nu mi s-a permis.
Trebuie să suferim pentru preaiubitul Dumnezeu.
Dar am observat că eu eram singura care suferea.
Mi-am promis că odată…
nu voi mai fi singură în suferință.
Pentru Dumnezeu trebuie să ne unim.
Părinții mei au venit la Santa Lucia ca să ia lucrurile lăsate de mine.
Acolo am descoperit că pot face lucruri
pe care nu le putusem face cât eram vie.
Mama mea… a fost ușor de ucis.
Era slabă.
Dar tatăl meu…
era și mai slab.
Ce-ai făcut?
Tot nu v-ați dat seama?
L-am folosit pe Fidel ca s-o omor pe Clara…
ca să am o prietenă.
Dar, când a ajuns aici, n-a vrut să fie prietena mea.
E la fel ca fetele de dinainte.
Eri, ce ți-au făcut ție a fost greșit.
Dar asta…
Să omori oameni?
Ele m-au omorât. Mă omorau zi de zi.
Acum știți…
Încă vreți să fiți cu mine?
Ce?
Mi-era bine singură. Eram mulțumită.
Dar într-o zi ați apărut.
V-ați împrietenit cu mine.
Mi-ați spus să ies și să mă împrietenesc cu alții.
Dar știți ce am descoperit?
Că nimeni nu mă va înțelege vreodată.
Nu oameni ca dv.!
Eu nu mai pot trăi din nou,
dar voi puteți fi ca mine…
Moarte.
Mai întâi Clara…
Acum dv.!
Nu veți fugi ca ea, nu-i așa?
Vine.
Domnișoară Pat? De ce fugiți?
Nu asta v-ați dorit?
Acum vom ști ce spun și ce gândesc toate.
Nu mai e nevoie să întrebați.
Eri, nu face asta, te rog! Dă-i drumul lui Julian!
Vine.
Ajutor!
Eri!
După noaptea aceea nu le-am mai văzut.
Nici pe Eri, nici pe Clara.
Nu știu unde s-au dus.
Acum e liniște aici la Santa Lucia...
Prea liniște.
Nu mai știu ce să spun…
Lui Julian…
poliției…
surorii Alice.
N-am pe nimeni cui să-i vorbesc.
Oricum, nimeni n-o să mă creadă.
Dacă Fidel a omorât-o pe Clara…
nu pot face nimic pentru el…
nici pentru Eri.
UNIVERSITATEA SACRED HEART
Joyce?
Joyce!
Domnișoară Pa…
Domnișoară Pat,
dacă mă puteți auzi…
Dacă mă puteți auzi, vă rog să mă ajutați!
Joyce!
Sunt aici, Joyce.
Mereu voi fi aici.
Subtitrarea: Sorinel Rapa