‫הסדרה מבוססת על אירועים אמיתיים,‬
‫אך חלק מהדמויות, השמות,‬ ‫פרטי האירועים, המקומות והדיאלוגים‬
‫שונו למטרות דרמטיות.‬
‫- סדרה של NEFLIX -‬
‫איך נצא מפה?‬
‫המים לא ירדו בלילה.‬
‫ממש חשוך פה.‬
‫בואו נראה.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫בשביל זה מביאים חבלים.‬
‫טייטאן, אתה יכול להחזיק?‬ ‫-בסדר.‬
‫קח, טי.‬
‫תחזיק.‬
‫אני אצלול ואקשור את החבל בצד השני.‬
‫ככה תוכלו למשוך את עצמכם לצד השני.‬
‫בסדר?‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫לוקח לו יותר מדי זמן.‬ ‫-משהו לא בסדר.‬
‫אל תהיה כזה פחדן, נייט.‬ ‫אק יודע מה הוא עושה.‬
‫לא!‬
‫אני מסכים עם נייט. משהו לא בסדר!‬
‫היי.‬
‫מארק, זוז.‬
‫אק.‬
‫אק!‬
‫תרימו אותו.‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫הכול בסדר?‬
‫אתה בסדר?‬
‫תרימו אותו.‬
‫אק!‬
‫אק.‬
‫תנסה לשבת.‬
‫אק.‬
‫אנחנו לכודים פה?‬
‫צריך פשוט לחכות עוד קצת.‬
‫היינו פה כל הלילה. אני רעב.‬
‫טייטאן, תחשוב על תירוץ שתיתן להורים שלך.‬
‫אם הם לא יהרגו אותי קודם.‬
‫קדימה.‬
‫דום, אולי איזה שיר שיעודד אותנו?‬
‫העיקר שלא מארון 5.‬ ‫-אתם סתם שונאים אותם.‬
‫בואו נלך.‬
‫"לכי לישון, הוא יחזור מחר"‬
‫איזה שיר זה?‬
‫"הזמן יבהיר הכול‬
‫"הזמן יבהיר הכול"‬
‫- 18 שעות אחרי כניסת הילדים למערה -‬
‫המושל.‬ ‫-המושל!‬
‫המושל הגיע.‬ ‫-המושל.‬
‫המושל, אתה יכול לענות על כמה שאלות?‬
‫בוקר טוב, המושל.‬
‫אנחנו שמחים שבאת. תודה שהקדשת לנו מזמנך.‬
‫כרגע יש לנו מחסור קטן בכוח אדם.‬
‫הכנו שקי חול, אבל…‬
‫אלה השמות שלהם?‬ ‫-כן.‬
‫מצאנו 11 זוגות אופניים ואופנוע אחד.‬
‫יצרנו קשר עם המשפחות של כל 12 הילדים.‬
‫ההורים פה?‬
‫הם…‬
‫הם פה. אני אקח אותך אליהם.‬
‫משם, אדוני.‬
‫אח"ם-1.‬
‫מכאן, בבקשה.‬
‫המושל!‬ ‫-המושל!‬
‫מה אתם עושים כדי להציל את הילדים והמאמן?‬
‫אין לנו במה לעדכן אתכם כרגע.‬
‫מי אחראי על החיפוש?‬
‫המושל.‬ ‫-המושל!‬
‫תעבירו את הכתבים לכביש עד שאחזור.‬
‫כן, אדוני. אני אגיד לפים לטפל בזה.‬
‫תעשה את זה אתה.‬
‫אני רוצה שתארגני בשבילי אוהל פיקוד.‬
‫ציוד תקשורת, מכשירי קשר,‬ ‫מפות, כל מה שתמצאי.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אל תקימי אותו רחוק.‬ ‫שהכול יהיה כמה שיותר קרוב.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אדוני המושל. פשוט תמשיך עם השביל.‬
‫תמצא את ההורים במקדש.‬
‫בסדר.‬
‫אני סומך על אק.‬
‫הוא יטפל בילדים כאילו שהם שלו.‬
‫כאילו? אבל הם לא הילדים שלו.‬
‫טייטאן העדיף להיכנס למערה‬ ‫במקום לחזור הביתה.‬
‫זאת לא אשמתו של המאמן אק.‬
‫אז אני אשם שהילד שלנו תקוע במערה?‬
‫אמרת את זה בעצמך.‬
‫הנה המושל.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫סליחה שהילדים גרמו לך לבעיות.‬
‫אל תדאג.‬
‫גם לי יש שתי ילדות.‬
‫אני אישאר איתכם‬ ‫עד שכל הילדים יצאו מכלל סכנה.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫המושל.‬
‫מגדת העתידות בכפר אמרה‬ ‫שהילדים העליבו את רוחות המערה.‬
‫אנחנו צריכים להתחנן שהן יסלחו להם.‬
‫אתה יכול להתפלל איתנו, בבקשה, אדוני?‬
‫אני מאמין יותר במדע מאשר ברוחות.‬
‫אני אולי לא מאמין ברוחות,‬ ‫אבל אני לא רוצה לפגוע בהן.‬
‫שמעתי משהו. זאת בטח רוח רפאים.‬
‫אולי הנסיכה באה לתפוס אותנו.‬
‫אל תדבר ככה.‬ ‫-סתום כבר, ביו!‬
‫הנסיכה לא באה לתפוס אותנו.‬
‫היי, מי אכל אתמול ביצים?‬
‫אני.‬
‫הפלצת?‬ ‫-זה בטח מיקס.‬
‫לא אני.‬ ‫-זה מיקס?‬
‫מסריח.‬
‫ברור שזה הוא.‬ ‫-איזה סירחון.‬
‫הנה אק.‬
‫היי, אק.‬
‫יש דרך לצאת?‬
‫לא עד הסוף.‬
‫אבל אני אנסה שוב עם החבל.‬
‫תישארו פה.‬
‫טי, נוט ונייט, בואו איתי.‬
‫תישאר פה.‬
‫אק, מארק חולה.‬
‫אני לא חולה.‬
‫אני סתם רעב וקר לי, כמו לכולם.‬
‫טי, תביא את ביו הנה.‬
‫אני בסדר, אני מבטיח.‬
‫אני יודע.‬
‫בדרך כלל הילד הכי קטן הוא גם הכי קשוח.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫גם אני הייתי פעם הכי קטן.‬
‫אתה תהיה בסדר.‬
‫אתה צריך רק להתחמם קצת.‬
‫בסדר?‬
‫תן למארק עוד חולצה, ביו.‬
‫המאמן,‬
‫גם לי קר.‬
‫טוב.‬
‫היא בכל מקרה קטנה מדי בשביל השרירים שלי.‬
‫איזה שרירים?‬
‫אם אתה יורד עליי, אתה בטח לא כזה חולה.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫אתם יכולים ללכת. אל תחכו בגללי.‬
‫זה קורה לי לפעמים כשאני לא אוכל מספיק.‬
‫זה לא רציני.‬
‫או שכולנו נצליח, או שאף אחד לא יצליח.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫- מיי סאי, מחוז צ'יאנג ראי -‬
‫נמהון, את ערה?‬
‫גם ככה נאחר לעבודה בגלל הגשם.‬
‫תפסיקי לחלום.‬
‫מארק לא חזר הביתה אתמול.‬
‫הוא אפילו לא ענה כשהתקשרתי.‬
‫הוא בטח עם החברים שלו.‬
‫למארק אין הרבה חברים‬ ‫מאז שעזבנו את טצ'ילייק.‬
‫בגלל זה כל כך שמחתי‬ ‫שהוא הלך לאימון כדורגל.‬
‫מה אמרת?‬
‫בבוקר קראתי חדשות בפייסבוק של טא מון.‬
‫אני לא בטוחה שזאת אותה קבוצה.‬
‫מה קרה?‬
‫גורמים בפארק מאשרים‬
‫ששחקני קבוצת כדורגל מקומית בשם "חזירי הבר"‬ ‫נעדרים מאז ליל אמש בתאם לואנג.‬
‫תשאילי לי את הקטנוע שלך.‬
‫אבל יש שם משטרה.‬ ‫-תני לי את המפתח!‬
‫תודה.‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫אדוני, סליחה.‬
‫אני רוצה לדבר עם מישהו על הבן שלי.‬
‫אני חושבת שהוא במערה.‬
‫איך קוראים לבן שלך?‬
‫מונגקול בונפיאם. מארק.‬
‫הוא לא ברשימה. יצרו איתך קשר?‬
‫לא, אבל…‬
‫הוא בטח איפשהו עם איזו בחורה.‬
‫אדוני, בבקשה.‬ ‫-אל תעברי את השער.‬
‫אדוני, בבקשה, דבר איתי.‬
‫אדוני, בבקשה, דבר איתי!‬
‫אני לא מבין מה לוקח‬ ‫לפקחים האלה כל כך הרבה זמן, נופ.‬
‫תירגע, הם מחכים לו.‬
‫הוא ממפה מערות חובבן שבא הנה כל הזמן.‬
‫אף אחד לא מכיר את תאם לואנג טוב ממנו.‬
‫הוא ידע מה לעשות.‬
‫ומה אני אמור לעשות?‬
‫לעמוד פה כשהבן שלי‬ ‫עומד למות מאה מטר ממני?‬
‫כרגע אפשר רק להתפלל‬ ‫שהגשם ייפסק ושמפלס המים יתחיל לרדת.‬
‫זה מה שאשתי אמרה. תקשיב, המאמן.‬
‫אמונות תפלות לא יצילו ילדים שטובעים.‬
‫הפקחים אומרים לי שאתה חובבן.‬
‫אתה מסייר במערה כבר שנים‬ ‫במהלך העונה היבשה.‬
‫בבקשה תגיד לי,‬
‫מה אתה יודע על תאם לואנג?‬
‫היא…‬
‫המושל, תאם לואנג היא מפלצת.‬
‫המערה חודרת כמה ק"מ מערבה‬ ‫אל תוך ההר, לכיוון מיאנמר.‬
‫יש בה חללים מרובים, ותאים בכל מיני גדלים,‬
‫שנפתחים, ואז הופכים שוב למנהרות צרות,‬
‫שבקושי רחבות מספיק כדי לעבור בהן.‬
‫אספנו קבוצת מחלצים מקומיים שייכנסו פנימה.‬
‫אני רוצה להתנדב.‬
‫הבן שלך הוא אחד מהילדים?‬ ‫-כן.‬
‫אקרט וונגסוקצ'ן, ביו.‬
‫אתה יודע לשחות?‬
‫אז נתחיל בתא הראשון.‬
‫אם המעבר השקוע שמחבר‬ ‫את התא הראשון לשני עוד לא הוצף לגמרי,‬
‫הוא יוצף בקרוב.‬
‫כשהמעברים הצרים יתמלאו במים,‬
‫האפשרות היחידה תהיה לעבור בשחייה.‬
‫אם הילדים בחיים,‬ ‫הם יהיו בתא יבש שמוקף במים.‬
‫המים הם האויב שלנו. הם הרוע שבמפלצת.‬
‫מה זה היה?‬
‫גם אני שמעתי את זה.‬
‫מה זה היה?‬ ‫-מאיפה זה בא?‬
‫מים!‬
‫טי, זה שיטפון! תוציא מפה את כולם!‬
‫מהר! אי אפשר להישאר פה!‬ ‫המנהרה לחוף פטאיה תיחסם.‬
‫צריך לחזור מהר לחוף פטאיה.‬
‫בואו!‬ ‫-מהר!‬
‫קדימה, טי! זה שיטפון! זוז!‬
‫תחזיק אותי.‬ ‫-מהר.‬
‫הפנס.‬ ‫-אק, מהר!‬
‫בואו כבר!‬ ‫-קדימה!‬
‫תתחילו לזוז!‬
‫טי, קדימה!‬
‫זהירות, דום! תעזור לקבוצה!‬
‫קדימה!‬
‫אנחנו הולכים לטבוע.‬
‫קדימה, לכו!‬
‫מהר! קדימה!‬
‫תמשיכו ללכת.‬ ‫-מהר!‬
‫אני לא יכול. אני לא יודע לשחות.‬
‫יותר מהר! קדימה!‬
‫החוף ממש אחרי הירידה הזאת, ביו.‬
‫תקשיב, אני אדאג שלא יקרה לך כלום.‬
‫אבל צריך ללכת עכשיו.‬
‫מארק ואני מאחוריך. בסדר?‬
‫לך!‬
‫תחזיק את דום, ביו.‬
‫קח נשימה עמוקה, מארק.‬
‫אתה חושב שהם טבעו?‬
‫כן, אדוני.‬
‫אני לא יודע מה עם הילדים שלכם,‬
‫אבל הבן שלי, ביו, לא יודע לשחות.‬
‫אני אתן מנחות לכל רוח‬ ‫ולכל אל שאני יכולה לחשוב עליהם.‬
‫את לא מקשיבה? זה לא אפשרי!‬
‫חברים,‬
‫תאמינו לי.‬
‫אני מציעה שכולכם תעשו כמוני.‬
‫צריך להתפלל לרוחות‬ ‫ולבקש מהן שיעזרו לילדים שלנו.‬
‫בואי נלך להתפלל.‬
‫תישארי רגועה, מתוקה.‬
‫הם ימצאו את הבן שלנו.‬
‫בואו נלך להתפלל.‬
‫אני מאמין שהמושל יוכל לעזור לבן שלנו.‬
‫הלב שלי לא עומד בזה יותר.‬
‫אתה האפוטרופוס של הילד השני, אדול?‬
‫אתה נוצרי?‬
‫אנחנו לא מאמינים שאפשר לקנות חסד אלוהי,‬
‫אבל כל הקהילה שלנו מתפללת למענו.‬
‫ולמען כל הילדים… הנעדרים.‬
‫הגענו עד התא השלישי,‬ ‫ואז המים הדפו אותנו החוצה.‬
‫אלה תאים 4, 5 ו-6.‬
‫לפחות 2.5 ק"מ,‬ ‫מתחת ל-600 מטרים של אבן סיד.‬
‫ואז מגיעים לסאם יאק, זאת ההתפצלות.‬
‫שם הנתיבים מתפצלים.‬ ‫הם היו יכולים ללכת לכאן או לכאן.‬
‫אם הם עלו ימינה למונק'ס סיריס,‬ ‫אז משם המים מגיעים.‬
‫אם הם הלכו לשם אז הם…‬
‫טבעו כמעט בוודאות.‬
‫ואם הם הלכו בדרך השנייה? שמאלה בהתפצלות?‬
‫לפטאיה? אז יש להם סיכוי יותר טוב.‬
‫אתה אומר לי שבתוך ההר יש חוף ענקי?‬
‫זה לא בדיוק גן עדן, אבל זה אזור גבוה.‬
‫זאת מין גבעת חול גדולה שיורדת לבריכת מים.‬
‫ואפשר להגיע לשם עם ציוד צלילה?‬
‫מכלי אוויר ורישיון צלילה לא יספיקו לנו.‬
‫הזרם במעברים מהיר,‬ ‫המים מלאים בסחופת, בקושי רואים משהו.‬
‫נצטרך צוללנים בכושר מצוין.‬
‫מי? יחידת אריות הים של הצי התאי?‬
‫בטח.‬
‫בטח, זה יהיה מעולה.‬
‫זה בטח כלום.‬
‫ילדים הם ילדים, הם בטח יצאו להרפתקה קטנה.‬
‫הרשויות המקומיות יכולות לטפל בזה.‬
‫לא כדאי להסתכן במבוכה בגלל בעיות זניחות.‬
‫זה לא לרמה שלך.‬
‫למקומיים אין ניסיון‬ ‫בתיאום מאמצים כל כך נרחבים.‬
‫כבר אמרו לי שיעבירו אותי.‬
‫מה עוד הם יכולים לעשות לי?‬
‫אתה באמת רוצה שזאת תהיה בעיה שלך?‬
‫אתה מבקש שאזעיק‬ ‫את היחידה המובחרת ביותר שיש לנו,‬
‫בזמן שהחיילים מתכוננים‬ ‫לבחינה השנתית לפני העלייה בדרגה?‬
‫כן.‬
‫הקצינים האלה,‬
‫הם לא חברים שלך.‬
‫הם לא יושפלו בשבילך.‬
‫תחשוב על זה, אם הם יעזרו לך,‬
‫והמצב בתאם לואנג יסתבך,‬
‫מה יקרה לשם שלהם? מה יקרה לשם שלך?‬
‫אתה זוכר…‬
‫ששלחת אותי הנה בפעם הראשונה?‬
‫אמרת שלאנשים בבירה קשה‬
‫להבין מה קורה באזור כפרי.‬
‫אמרת לי לסמוך על האנשים בשטח.‬
‫שכחת את זה?‬
‫בסדר.‬
‫איך שאתה רוצה.‬
‫אני מקווה בשבילך שהילדים עדיין בחיים.‬
‫לעזאזל!‬
‫איך מישהו ימצא אותנו פה?‬
‫אני צעיר מדי בשביל למות!‬ ‫-אתה בסדר עכשיו.‬
‫אני רק בן 11. יש לי עוד חיים ארוכים.‬
‫הכול בסדר.‬
‫יום ההולדת הכי גרוע שהיה לי!‬
‫יש לך גם יום הולדת?‬
‫אפילו לא אכפת לי‬ ‫אם אמא שלי קנתה לי עוגת בוב ספוג.‬
‫אני לא רוצה שהיא תאכל אותה בלעדיי!‬
‫לאט, לאט.‬
‫ביו, תעזוב אותי בשקט!‬
‫פונג. פונג!‬
‫לך מפה!‬
‫תירגע! תנשום עמוק!‬
‫אנחנו הולכים למות פה!‬
‫ואף אחד לא ימצא אותנו אף פעם!‬
‫אף אחד לא ימות פה, פונג.‬
‫אף אחד לא ימות פה!‬
‫שבו, כולכם.‬
‫גם אתה, פונג.‬
‫זה בסדר לפחד. אין בזה שום דבר רע.‬
‫אבל אל תיכנסו לפניקה.‬
‫לא!‬
‫אק.‬
‫פעם, כשהייתי במנזר,‬
‫בכל פעם שהייתי מתעצבן,‬ ‫אב המנזר היה אומר לי לעשות מדיטציה.‬
‫אבל אז לא רציתי.‬
‫אתם יודעים מה?‬
‫הוא צדק.‬
‫המדיטציה…‬
‫תעזור לנו לנקות את הראש.‬
‫בזכותה לא תיכנסו לכזה לחץ.‬
‫כשהנפש שקטה, אפשר להתגבר על הפחד.‬
‫אדול.‬
‫בוא נעשה מדיטציה.‬
‫לא צריך להיות בודהיסט בשביל זה.‬
‫אתה רוצה לנסות?‬
‫אז בוא ננסה, בסדר?‬
‫תעצום את העיניים. תעצום. יופי.‬
‫קח שאיפה עמוקה.‬
‫תעצמו עיניים, כולם.‬
‫בוא ננסה, טי.‬
‫מארק, תעצום.‬
‫תמקדו את כל המחשבות שלכם בקצה האף שלכם.‬
‫שאיפה, "בודהה".‬
‫נשיפה, "אדוני".‬
‫שאיפה, בודהה.‬
‫נשיפה, אדוני.‬
‫היצורים החיים,‬
‫יהיו אשר יהיו,‬
‫חלשים או חזקים,‬
‫בלי יוצא מהכלל, הגדולים או החזקים,‬
‫הנראים והבלתי נראים,‬
‫מי ייתן וכולם יהיו שלווים.‬
‫חיפשתי בכל מקום.‬
‫הוא לא ילד שבורח מהבית.‬
‫אולי הוא יותר שובב ממה שנדמה לך.‬
‫אני מכירה את הבן שלי.‬
‫היי!‬
‫כבר אתמול הוא אמר לך לעוף מפה.‬
‫לא מספיק לך שהבן שלך לא ברשימה?‬
‫צריך להתכונן. עכשיו הסיפור התפרסם בחדשות,‬
‫אז יותר אנשים כמוה יבואו הנה.‬
‫מאיפה את?‬
‫יש לך מבטא מיאנמרי.‬
‫אני לא משקרת.‬
‫הבן שלי באמת נעלם. הוא היה עם "חזירי הבר".‬
‫דיווח כוזב על ילד נעדר הוא עבירה רצינית.‬
‫תראי לי את המסמכים שלך.‬
‫אבל…‬
‫המאמן נופ!‬ ‫-היי!‬
‫את חייבת להירגע.‬ ‫-המאמן נופ!‬
‫אני יכול לדאוג שיגרשו אותך, הבנת?‬
‫המושל.‬
‫מה קורה פה?‬
‫האישה הזאת אומרת שהבן שלה במערה.‬
‫אבל כבר איתרנו את כל הילדים והאפוטרופוסים.‬
‫בבקשה, אדוני, תאמין לי.‬ ‫אני בטוחה שהבן שלי שם.‬
‫המאמן, זה הבן שלי. אני מתחננת.‬
‫הבן שלי זה מארק, מונגקול בונפיאם.‬
‫אני מכיר את מארק.‬
‫אבל לא ראיתי אותו אתמול במגרש.‬
‫הוא לא בא לאימון כבר הרבה זמן.‬
‫אני…‬
‫אני מודה.‬
‫אין לי מסמכים.‬
‫אין לי שום מסמכים.‬
‫אני בת טאי יאי. הגעתי מקנגטונג.‬
‫למה שאסכן הכול ואבוא הנה‬ ‫אם אני לא באמת מאמינה‬
‫שהבן שלי במערה ושהוא צריך שאהיה פה?‬
‫היא נשארת פה עד שנדע בוודאות‬ ‫כמה ילדים תקועים בפנים.‬
‫אמא של מארק!‬
‫- יום אחד ושבע שעות‬ ‫אחרי כניסת הילדים למערה -‬
‫פונג.‬
‫מה קרה?‬
‫מה קרה? למה הערת אותי?‬
‫בוא הנה.‬
‫מה קרה?‬
‫מה קרה לך?‬
‫טי.‬
‫לפי השמועות, אם נלך מספיק רחוק,‬
‫הדרך תוביל אותנו למיאנמר וליציאה.‬
‫אתה אחראי בזמן שאני לא פה.‬
‫תנסה לעשות כמה שפחות שטויות.‬
‫נשמע טוב.‬
‫מה קרה?‬
‫בוא אחריי.‬
‫מה זה הרעש הזה? יש פה חיות?‬
‫הוא מוצץ בוהן.‬ ‫-מה?‬
‫אמא.‬
‫אין לנו יותר חלב סויה.‬
‫בוא נלך. נראה לי שכדאי לסייר במערה.‬
‫אתה באמת חושב שיש יציאה?‬
‫המדרון פה תלול. נראה לי שזאת הדרך הנכונה.‬
‫לפחות נהיה מוגנים מהמים.‬
‫תמיד יש דרך יציאה.‬
‫פונג.‬
‫יותר לאט, פונג.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫פונג?‬
‫פונג!‬
‫פונג.‬
‫טעית! אין שום יציאה!‬
‫איך אתה כל כך רגוע,‬
‫כשאנחנו לא נצא מפה אף פעם?‬
‫אנשים כבר בטח מחפשים אותנו.‬
‫אותי אף אחד לא מחפש.‬
‫פונג.‬
‫אין לי אף אחד חוץ מסבתא שלי.‬
‫אתמול, לפני שיצאתי,‬
‫רבתי איתה,‬
‫כי היא כל הזמן מנסה לשכנע אותי‬ ‫לגור עם דוד שלי בצ'יאנג מאי.‬
‫אז התעצבנתי עליה. לא אמרתי לאן אני הולך.‬
‫אפילו חשבתי שאולי אם לא אחזור הביתה,‬
‫היא תבין כמה היא צריכה אותי.‬
‫הייתי כזה… לא התכוונתי…‬
‫לא התכוונתי שזה יקרה.‬
‫פונג, תקשיב לי.‬
‫אני אגיד לך משהו.‬
‫במשך הרבה זמן הייתי לבד עם אבא שלי.‬
‫ואז יום אחד, גם הוא מת.‬
‫דוד שלי אמר שהוא לוקח אותי למנזר…‬
‫כדי שאקבל חינוך טוב.‬
‫כדי שאוכל לחיות חיים טובים יותר.‬
‫אבל אני לא הרגשתי ככה.‬
‫זה לא קל כשמישהו שאתה אוהב‬ ‫שולח אותך למקום אחר.‬
‫זה פגע בי.‬
‫אבל אתה תשרוד…‬
‫את כל הדבר הזה.‬
‫מרגיש יותר טוב?‬
‫מה?‬
‫לא ייאמן שביו מצץ לאדול את הבוהן,‬
‫וחשב שזה חלב סויה.‬
‫אני לא אתן לו לשכוח את זה.‬
‫אף פעם.‬
‫אני אצחק עליו לנצח.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫תיזהר.‬
‫תיזהר, חלק פה.‬
‫היי.‬
‫רגע, אק.‬
‫חכה.‬ ‫-מה?‬
‫תסתכל.‬
‫שם.‬
‫לא שמנו לב לזה כשנכנסנו.‬
‫כתוב פה משהו.‬
‫אתה רואה מה שאני רואה?‬
‫לא ייאמן!‬
‫- הפארק הלאומי תאם לואנג קון נאם ננג נון -‬
‫- יום אחד ו-16 שעות‬ ‫אחרי כניסת הילדים למערה -‬
‫חבר'ה.‬
‫הם באו לעזור לנו.‬
‫הם יצילו את הילדים. הם הגיעו.‬
‫מה האנשים שלי צריכים לדעת‬ ‫לפני שהם נכנסים למערה?‬
‫לפני שנחגור את ציוד הצלילה והמצב יסלים,‬
‫צריך לראות את התמונה הרחבה.‬
‫חיי הילדים בסכנה.‬
‫אבל עוד חיים יהיו בסכנה.‬
‫החיים שלכם.‬
‫הבאתם איתכם רופא?‬
‫ד"ר באק הוא אריה ים.‬
‫הוא חובש קרבי ומומחה ברפואת חירום קיצונית.‬
‫הילדים בפנים מאז אחרי הצהריים בשבת.‬
‫אין לנו מושג כמה אוכל או מים‬ ‫יש להם, אם בכלל.‬
‫לנוכח הנסיבות הברורות,‬ ‫הייתי אומר שהחדשות בעיקרון טובות.‬
‫הם צעירים. הם שחקני כדורגל.‬
‫אז ידוע לנו שהם בכושר.‬
‫אם הם לא נפצעו או נדבקו במשהו,‬
‫הם אמורים להיות במצב טוב.‬
‫כמה ימים בלי אוכל‬ ‫הם דבר לא נעים, אבל לא קטלני.‬
‫טוב, בסדר…‬
‫למיטב ידיעתי, יש רק‬ ‫דרך אחת פנימה ודרך אחת החוצה.‬
‫הדרך החוצה?‬
‫אין מצב.‬
‫תחשבו על זה, הר נראה כמו פירמידה.‬
‫הבסיס רחב, הפסגה צרה.‬
‫פונג ואני בדקנו.‬
‫אם נחפור שם,‬
‫נגיע למעלה אחרי חמישה או עשרה מטרים.‬
‫אין מצב.‬
‫תראה בעצמך.‬
‫תסתכל על הסלע המחוספס הזה.‬ ‫ברור שהוא נפל הנה.‬
‫אם נחפור ביחד, לפני שנבין מה קרה‬ ‫כבר נטפס לתוך שדה אננס.‬
‫מה עוד יש לכם לעשות?‬
‫אני מוכן לחפור.‬
‫מארק יעזור לנו לחפור.‬
‫מי עוד?‬
‫אני מסוגל לחשוב רק על קיי-אף-סי.‬
‫טוב.‬
‫אני יודע שאתם רעבים.‬
‫אני לא אגיד לכם לא לחשוב על אוכל.‬
‫אבל אני יכול להגיד לכם‬
‫שיותר קל להסתדר בלי אוכל ממה שנדמה לכם.‬
‫במשך עשר שנים אכלתי רק ארוחה אחת ביום.‬
‫כן, אבל אז היית נזיר.‬
‫נראה לך שנזירים לא רעבים?‬
‫בהתחלה זה היה כל כך קשה, שחשבתי שלא אשרוד.‬
‫יום אחד, אחד מהנזירים אמר לי‬ ‫לשתות כמה מים שאני רק יכול,‬
‫כדי לווסת את הרעב.‬
‫אפשר לשתות את המים האלה,‬ ‫כי הסלעים סיננו אותם.‬
‫תנסו לדמיין שאתם אוכלים בקיי-אף-סי.‬
‫טוב, מי רוצה לשתות ראשון?‬
‫אף אחד?‬
‫טייטאן צריך להיות ראשון.‬
‫הוא קטן, אבל הפה שלו הכי גדול.‬
‫תנסה.‬
‫אתה ראשון, טייטאן.‬
‫רגע.‬
‫מפה?‬
‫שתה.‬ ‫-שתה כבר.‬
‫איך המים?‬
‫מגעילים כמו האוכל שאמא שלי מכינה.‬
‫באמת?‬ ‫-אני רוצה לנסות.‬
‫אחר כך תורי.‬ ‫-גם אני צמא.‬
‫הנה.‬ ‫-תנסה.‬
‫אפשר לשתות מפה?‬
‫המים טעימים?‬ ‫-הטעם שלהם מעולה.‬
‫הטעם מוזר.‬ ‫-באמת?‬
‫טי.‬
‫לפחות לא נמות מצמא.‬
‫תחלק את כולם לקבוצות כמו באימונים.‬
‫אנחנו נחפור במשמרות.‬
‫וצריך לשמור את הפנסים בשביל החפירה.‬
‫אתה באמת חושב שזאת הדרך החוצה?‬
‫גם אם לא, כדאי לנסות.‬
‫לדעתי צריך לתת לזה סיכוי.‬
‫אני מוכן להתחיל לחפור.‬ ‫-קדימה.‬
‫בואו.‬ ‫-כן.‬
‫- המחלקה המטאורולוגית התאילנדית, בנגקוק -‬
‫המחלקה המטאורולוגית, נון מדברת.‬
‫שלום, זאת פים.‬
‫דיברנו אתמול.‬
‫כן, ראיתי ברשתות‬ ‫כתבה מהחדשות המקומיות.‬
‫מצאתם את הילדים מקבוצת הכדורגל?‬
‫עוד לא.‬
‫אבל צוות החילוץ כבר עובד על זה.‬
‫המושל רוצה לקבל‬ ‫דוחות שעתיים על מזג האוויר.‬
‫זה אפשרי?‬
‫כן, בטח. תתקשרי אם את צריכה משהו.‬
‫תודה רבה.‬
‫אוד.‬ ‫-כן.‬
‫המושל של צ'יאנג ראי רוצה‬ ‫דוחות שעתיים על מזג האוויר.‬
‫תארגני פגישה ותקראי לכולם.‬
‫בהצלחה.‬
‫בסדר, אני מתייחסת לזה כאל הוראה אמיתית.‬
‫כן.‬
‫- יומיים ושלוש שעות -‬
‫הכול מוכן?‬
‫התא השלישי הוא חלל אל-כשל.‬
‫הילדים חייבים להיות מעבר לתא השלישי.‬
‫שלום.‬
‫תפנו דרך, בבקשה.‬
‫הבן שלנו יהיה בסדר, טאי.‬
‫צריך לדמיין שכל טיפת גשם‬ ‫שיורדת מהווה סיכון נוסף.‬
‫ככל שירד יותר גשם, כך המצב יחמיר.‬
‫וכל הגשם הזה זורם לתוך המערה.‬
‫- יומיים ו-16 שעות‬ ‫אחרי כניסת הילדים למערה -‬
‫אם הזרם מספיק חזק ביציאה מההתפצלות,‬
‫הוא יכה בכם בעוצמה.‬
‫תצטרכו לשמור את כל הכוח שלכם‬ ‫למעבר השקוע הבא.‬
‫- תא 3 -‬
‫קדימה.‬
‫לא רק שהמעבר צר יותר,‬ ‫הפניות בו גם חדות יותר.‬
‫יש יותר סמטאות.‬
‫הכי חשוב, תישארו במסלול.‬
‫אל תסטו לתוך הסמטאות,‬
‫אחרת תלכו לאיבוד ותבזבזו חמצן.‬
‫שימו לב למלאי שלכם.‬
‫אפילו התקדמות של מילימטר תצריך מאבק.‬
‫זה יהיה קרב תת-מימי.‬
‫בהצלחה.‬
‫- שלושה ימים ושלוש שעות‬ ‫אחרי כניסת הילדים למערה -‬
‫אתה יכול להזיז אותו?‬
‫לא לבד.‬
‫קדימה, עבודת צוות.‬
‫אני אחזיק את הפנס.‬ ‫-קדימה.‬
‫המצב מורכב יותר מאשר צפינו.‬
‫אבל ננסה שוב מחר.‬
‫לעזאזל!‬
‫- ארבעה ימים ושעה אחת‬ ‫אחרי כניסת הילדים למערה -‬
‫הם באים.‬
‫איפה הילדים?‬
‫הילדים בתוך המערה כבר ארבעה ימים,‬
‫ולא התקדמנו בכלל.‬
‫לא נשארו להם עוד הרבה ימים.‬
‫אני לא אסכן את אנשיי בפזיזות.‬
‫אנחנו ננוע במהירות שהזהירות מאפשרת.‬
‫אני לא מבקש פזיזות,‬
‫ולא מפקפק במערכת שלכם.‬
‫מערכות מצילות חיים.‬
‫אבל אנחנו חייבים לשנות טקטיקה.‬
‫לא הגענו אפילו לתא הרביעי.‬
‫אני פתוח לרעיונות.‬
‫אני חושב שצריך מומחים.‬
‫אתם המומחים.‬
‫אף אחד לא צולל יותר טוב מאריות הים.‬
‫אני רופא, אבל אני לא מנתח.‬
‫האם אני יכול לנתח אם אני חייב?‬
‫בטח, אבל לא היית רוצה שאנתח אותך,‬ ‫כי זאת לא המומחיות שלי.‬
‫אני לקחתי סיכון…‬
‫עם השרים בבנגקוק, כשביקשתי שיזעיקו אתכם.‬
‫ועכשיו אתם אומרים לי שאתם לא יכולים!‬
‫המושל.‬
‫אנחנו אריות ים. הוכשרנו בצלילה קרבית.‬
‫ראשי גשר, מוקשים ימיים,‬ ‫סירות תקיפה מהירות.‬
‫אבל פה אנחנו לומדים תוך כדי עבודה.‬
‫לא עשינו דבר כזה אף פעם.‬
‫בסדר.‬
‫אז מי כן עשה את זה?‬
‫המושל, יש לי רעיון.‬
‫קודם רצית את אריות הים.‬
‫ועכשיו…‬
‫אני שומע ממשרד החוץ‬
‫שהזמנת צוללנים מחצי תריסר מדינות?‬
‫השתגעת לגמרי?‬
‫עברו כבר ארבעה ימים.‬
‫הרופא של אריות הים‬ ‫אמר שהם כבר גוועים ברעב.‬
‫אתה מעדיף שאתן לילדים האלה למות במערה?‬
‫- קובנטרי, אנגליה -‬
‫- ריק סטנטון, צוללן מערות‬ ‫ג'ון וולנת'ן, צוללן מערות -‬
‫אני מעדיף שתביא בחשבון‬ ‫את האפשרות שהם כבר מתים,‬
‫לפני שאתה מספר לזרים שיש לנו בעיה!‬
‫- ונקובר, קנדה -‬
‫- אריק בראון, צוללן מערות -‬
‫מזה כבר אין דרך חזרה, נארונגסאק.‬
‫אנשים יבינו שניסית להימנע ממבוכה.‬
‫אבל איך תוכל להציל ממבוכה‬
‫את כל ממשלת תאילנד?‬
‫אם זה לא יצליח,‬
‫אף אחד לא יתקרב אליך.‬
‫יהיה לך מזל‬ ‫אם זה ייגמר בזה שלא תעבוד יותר.‬
‫לא תקבל עוד הזדמנות.‬
‫אל תיכשל.‬
‫לפחות אבא שלי לא ישעמם אותי יותר‬
‫עם הסיפור על החבר שלו שנתקע במערה.‬
‫עכשיו הוא יוכל לספר במקום זה‬ ‫איך הבן שלו נתקע במערה כמה ימים.‬
‫מישהו רוצה המבורגר?‬
‫אני.‬ ‫-קח.‬
‫בא לי לאכול בשר על האש.‬ ‫-רק רגע.‬
‫מיקס.‬ ‫-מה?‬
‫שכחת את הרוטב.‬ ‫-סליחה.‬
‫תאכל אותו ככה, הוא טעים גם בלי.‬
‫חתיכת…‬ ‫-אל תהיה מפונק.‬
‫החלפת משמרות. נוט, תורכם.‬
‫קדימה, בואו.‬
‫אני מחכה לבשר על האש.‬ ‫-תבקש שיארוז לך.‬
‫אתה כזה מבאס.‬
‫הבשר שלי כבר מוכן?‬ ‫-הנה.‬
‫תודה.‬ ‫-בואו נלך.‬
‫אתה תמיד מפריע לי לאכול.‬
‫טלה.‬
‫מה?‬
‫כמה זמן ייקח לו להבין שזאת המשמרת שלך?‬
‫כמה דקות.‬
‫הוא ממש יתעצבן כשהוא יבין.‬
‫כן, עליך.‬ ‫-לא, עליך.‬
‫- חמישה ימים ושלוש שעות‬ ‫אחרי כניסת הילדים למערה -‬
‫אם יש אנשים שיכולים‬ ‫לחלץ את הילדים, אלה הם.‬
‫הם הגיעו מפינלנד, מקנדה,‬ ‫מאוקראינה דרך קפריסין,‬
‫ומאהבתי הראשונה, בריטניה.‬
‫ריק סטנטון וג'ון ולנת'ן, מובילי החבורה.‬
‫תודה שעשיתם את הדרך הארוכה הנה כל כך מהר.‬
‫אריות הים יעזרו לכם עם ציוד צלילה‬
‫ועם כל דבר אחר שתצטרכו.‬
‫תודה, אבל אנחנו צוללים רק עם הציוד שלנו.‬
‫נראה לך שהציוד שלך יותר טוב‬ ‫מהציוד של אריות הים?‬
‫גילינו שהציוד שצוללנים משתמשים בו‬ ‫בים הפתוח לא מתאים למערות.‬
‫אנחנו קושרים את מכלי האוויר שלנו‬ ‫בצדדים, מתחת לזרועות,‬
‫כדי לא להיתקל בתקרה.‬
‫קסדה עם פנס, שלא שוקעת אלא צפה.‬
‫היא מגנה עם הראש מהנטיפים.‬
‫המסכה מקובעת מתחתיה.‬
‫ומה זה?‬
‫זאת הכנף שלי.‬ ‫-המה שלך?‬
‫זה מתקן ציפה שבניתי בעצמי‬
‫מפנימית של צמיג של אופנוע.‬
‫הוא עובד מצוין.‬
‫נכון, ג'ון?‬ ‫-זאת זיבורית מתנפחת.‬
‫ככה אתה נשאר מאוזן במים,‬
‫ואז אתה לא נתקע בזקיפים שעל הרצפה,‬
‫שיכולים להיות חדים מאוד‬ ‫ולחתוך אותך ואת החליפה שלך.‬
‫וכל הדברים האלה יאפשרו לכם להתקדם?‬
‫האפשרות היחידה לעשות את זה במים העכורים,‬
‫הדרך היחידה בה יהיה לנו סיכוי נגד הזרמים,‬ ‫היא לפרוס כבל הנחיה.‬
‫מהתא הראשון,‬ ‫ועד כמה שנצטרך כדי למצוא אותם.‬
‫הכבל המנחה הוא כמו…‬
‫כמו החוט שאריאדנה נתנה לתזאוס‬ ‫במבוך של המינוטאור.‬
‫בלעדיו נהיה עיוורים.‬
‫נבזבז זמן וחמצן על חיפושים‬ ‫בסמטאות ללא מוצא,‬
‫ונצטרך ללמוד מחדש את הדרך בכל פעם.‬
‫במקום זה, נקבע את הכבל,‬
‫ונקשור אליו סטיקלייטים כדי שייראה מרחוק.‬
‫הצוללן הבא בתור ימשיך למתוח את הכבל.‬
‫מה עוד? מה עוד אתם צריכים מאיתנו?‬
‫חבל.‬
‫הרבה חבל.‬
‫אני אמצא חבל. תתכוננו לצלילה.‬
‫צריך להתקדם בזהירות אבל בדחיפות.‬
‫הצוללנים הזרים ימתחו את כבל ההנחיה.‬
‫אנחנו נכין מראש ציוד בכל תא.‬
‫- חמישה ימים ושש שעות -‬
‫אני אתן לכולכם חבילות ג'ל נוספות,‬ ‫למקרה שתמצאו את הילדים.‬
‫אין טעם להתפלל.‬
‫הילדים כבר בטח מתים.‬
‫היי, ילד!‬
‫תחזור הביתה!‬
‫טלה, בן שלי!‬
‫זה אני, אבא שלך!‬
‫לפעמים האמונה היא כל מה שנשאר לנו.‬
‫זה כל מה שאנחנו יכולות לעשות,‬ ‫ויכול להיות שזאת הדרך הכי טובה.‬
‫הגוף של הילדים נכנס עכשיו למצב קטוזיס,‬
‫מצב שבו הגוף שורף את מאגרי השומן.‬
‫- שישה ימים ושעה אחת‬ ‫אחרי כניסת הילדים למערה -‬
‫הגוף שלהם מתחיל לאכול‬ ‫את השרירים שלהם כדי להישאר בחיים.‬
‫הם יתקשו לשמור על מעט הכוח שנשאר להם.‬
‫ילד, תחזור אליי!‬
‫ילד שלי!‬
‫בוא נחזור הביתה ביחד!‬
‫- שבעה ימים ושלוש שעות‬ ‫אחרי כניסת הילדים למערה -‬
‫אם יש להם מקור מים נקיים,‬
‫יכול להיות שיש להם עוד יום או יומיים.‬
‫כשמערכת העצבים‬ ‫והמערכת הלימבית יתחילו להשתבש,‬
‫הם יסבלו מהזיות.‬
‫ביו.‬
‫הנסיכה.‬
‫טלה! ילד שלי!‬
‫אבא מחכה לך!‬
‫- תא 6 -‬
‫אבל הסכנה האמיתית‬ ‫היא שהם נמצאים בתא קטן מדי.‬
‫אם שיעור החמצן ירד לרמות רעילות,‬
‫הצטברות הפחמן הדו-חמצני בריאות‬ ‫תגרום בסופו של דבר להיפוקסיה,‬
‫וכתוצאה הלב שלהם עלול לעצור.‬
‫- שמונה ימים ושעתיים‬ ‫אחרי כניסת הילדים למערה -‬
‫שמונה ימים.‬
‫הם יתחילו לסבול מבעיות בשרירי השלד,‬
‫אם הם בכלל מסוגלים עדיין לזוז.‬
‫ובנוסף להזיות,‬
‫התפקוד של האיברים הפנימיים שלהם‬ ‫מתחיל להתדרדר.‬
‫הלחץ כבר משפיע על מערכת העצבים שלהם.‬
‫ייתכן שהם עוד לא יודעים זאת…‬
‫אבל הם גוססים.‬
‫איפה השאר?‬
‫הם חלשים מדי. אין להם כוח לקום.‬
‫גם לנו לא יזיק לנוח ולשתות.‬
‫בסדר.‬
‫אתה לא בא, אק?‬
‫אני אמשיך לעבוד עוד קצת.‬
‫גם אתה צריך לנוח, אק.‬
‫לא סיפרתי לך על אחי, נכון?‬
‫השם שלי, אקפון…‬
‫הוא שילוב של השם שלי ושל אחי.‬
‫הוא חלה בלוקמיה.‬
‫והוא מת.‬
‫החיים שלי לא חזרו להיות כמו שהיו קודם.‬
‫אמא שלי מתה.‬
‫ואז אבא שלי מת.‬
‫מארק במצב לא טוב.‬
‫כולכם גוועים ברעב.‬
‫אני לא מוכן לאבד עוד משפחה.‬
‫הגשם מתחזק.‬
‫הסכנה לצוללנים תלך ותגדל.‬
‫יכול להיות שהילדים עדיין בחיים?‬
‫כמעט תשעה ימים בלי אוכל ובלי מים נקיים.‬
‫הם חייבים להיות בחיים.‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫אני לא אסכן חיי אדם בשביל גופות.‬
‫תגידו לכולם לצאת משם.‬
‫הכול בסדר.‬
‫אני אפילו לא יודע איך הגעתי לפה.‬
‫משהו הוביל אותך הנה.‬
‫כדאי להקשיב לתחושות הבטן האלה.‬
‫לא נפגשנו קודם?‬
‫אמרת שהבן שלך במערה, נכון?‬
‫לבן שלי קוראים מארק.‬
‫מארק.‬
‫יש לי משהו בשבילך.‬
‫קיבלתי אותו מאחד הנזירים.‬
‫למה את פה בשעה כל כך מאוחרת?‬
‫אני לא יכולה להירדם, בדיוק כמוך.‬
‫זאת המסורת של בני השאן.‬
‫ערימת חול עבור כל אחד מהילדים.‬
‫זה שבאמצע הוא המאמן אק.‬
‫שלוש-עשרה ערימות.‬
‫כן.‬
‫האמונה היא כל מה שנשאר לי.‬
‫אין לי כסף.‬
‫אין לי השפעה.‬
‫יש לי רק אמונה.‬
‫אני מאמינה שהבן שלי שם בפנים.‬
‫ואני מאמינה…‬
‫שאם אכה פה שורשים,‬
‫אתם תמצאו אותו.‬
‫ואני אקח אותו הביתה.‬
‫במה אתה מאמין?‬
‫אני מאמין במדע.‬
‫אבל כרגע המדע מאכזב אותי.‬
‫הטבע הפך למכשול שעומד בפניי.‬
‫אני שואל את עצמי אם באמת העלבתי את האלים.‬
‫כשבאתי הנה, קדתי לאות כבוד.‬
‫אבל לא הצלחתי לשכנע את עצמי להאמין.‬
‫זאת בקשה גדולה…‬
‫שאיש מדע…‬
‫ייכנע בפני האמונה.‬
‫אני לא גאה מכדי להודות…‬
‫שאני צריך נס.‬
‫וגם הבן שלך צריך נס.‬
‫- שמונה ימים ו-17 שעות‬ ‫אחרי כניסת הילדים למערה -‬
‫תחנת הפיקוח.‬
‫אני חושב שיש לנו מזל.‬
‫מה זאת אומרת? מבחינת מילימטרים.‬
‫כמה מזל?‬
‫תן לי לדבר עם נון.‬
‫פים, זאת נון.‬
‫תסמכי עליי. לא הולך לרדת גשם.‬
‫הם אומרים שלא ירד גשם עד הצהריים.‬
‫סביר שאפילו יותר.‬
‫לדעתי צריך ללכת על זה.‬
‫הסיכויים קרובים לאפס.‬
‫אבל כולנו כבר ראינו סטטיסטיקות שגויות.‬
‫כולנו ראינו איך כוח הנפש‬ ‫מתגבר על כוחו של הגוף.‬
‫לכולנו יש ספקות.‬
‫לכולנו יש משברי אמונה.‬
‫כולנו חווינו ימי גשם שלא נגמר.‬
‫אבל הגשם נגמר.‬
‫הוא לא היה אמור להפסיק.‬
‫אבל הוא גם לא היה אמור להתחיל‬ ‫כשהילדים נכנסו למערה.‬
‫הגורל נוטה לחלק לנו קלפים‬
‫שלא תמיד אנחנו רוצים בהם,‬
‫אתגרים שיכולנו להסתדר בלעדיהם.‬
‫אבל אתגרים יכולים להיות גם הזדמנויות.‬
‫ייתכן שאתם לא מאמינים שיש לנו פה הזדמנות.‬
‫ואולי אתם מאמינים שההזדמנות כבר חלפה.‬
‫אולי אתם מאמינים שהילדים מתו‬ ‫ביום הראשון או ביום השלישי.‬
‫שהם טבעו במים, או חלו או גוועו ברעב.‬
‫אבל אני ראיתי מקדש מלבלב בג'ונגל,‬
‫מלא במנחות.‬
‫ראיתי בודהיסטים, נוצרים ואנימיסטים‬
‫שראשיהם מורכנים בתפילה.‬
‫אפילו אני הרכנתי את ראשי.‬
‫לא משנה במה אתם מאמינים,‬
‫תאמינו בילדים האלה.‬
‫- תא 9 -‬
‫מה קרה?‬
‫- תשעה ימים ושעתיים‬ ‫אחרי כניסת הילדים למערה -‬
‫ביו.‬
‫זאת רוח רפאים? אל תתייחס אליה.‬
‫זה מגיע מכיוון המים.‬
‫הם לא מדברים בתאילנדית.‬
‫זאת רוח רפאים מחוץ לארץ.‬
‫אני לא מאמין ברוחות רפאים.‬
‫שלום.‬
‫חבר'ה, בואו מהר.‬
‫אתה מחזירי הבר?‬
‫אנגלית?‬ ‫-כן.‬
‫אתה מדבר אנגלית?‬ ‫-כן.‬
‫מאיפה אתה?‬
‫מבריטניה.‬
‫יש לכם אוכל?‬ ‫-פשוט מבריק.‬
‫למה אתם פה?‬ ‫-איפה ההורים שלי?‬
‫הבאתם אוכל?‬
‫יש בחוץ פקחים?‬ ‫-הולכים לכעוס עליי?‬
‫אדול, תעזור לנו לתרגם.‬
‫תגיד משהו.‬
‫הלכתם לאיבוד?‬
‫לא.‬
‫לא הלכנו לאיבוד. אתם הלכתם לאיבוד.‬ ‫ניסינו למצוא אתכם.‬
‫תגידו את השמות שלכם. תסתכלו הנה.‬
‫אני אדול.‬
‫טייטאן.‬
‫פונג.‬
‫מיקס.‬
‫נייט.‬
‫דום.‬
‫ביו.‬
‫טלה.‬
‫ניק.‬
‫נוט.‬
‫אני טי.‬
‫וזה…‬
‫אני מארק.‬
‫מארק.‬
‫- רשימת נעדרים -‬
‫- 13. מונגקול -‬
‫אתם 12! איך זה יכול להיות?‬
‫איפה המאמן שלכם? הוא…? הוא שרד?‬
‫המאמן.‬
‫חיפשנו אתכם עשרה ימים.‬
‫אנחנו שמחים שמצאנו אתכם בריאים ושלמים.‬
‫חשבנו שאתם מתים.‬
‫איך זה יכול להיות?‬
‫הוא אמר לנו לחפור.‬
‫היה לנו לוח זמנים קפדני.‬
‫הוא לימד אותנו למלא את הבטן במים.‬
‫הוא לימד אותנו לעשות מדיטציה‬
‫כדי לשמר את הכוח שלנו,‬
‫למקד את הנפש ולהירגע.‬
‫וכדי לחסוך חמצן.‬
‫אמונה. הוא לא ויתר לרגע.‬
‫זה…‬
‫הוא…‬
‫פשוט מאמן יוצא מהכלל.‬
‫הוא אמר שאתה אדיר.‬
‫מה הולך לקרות עכשיו?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל אתה הצלת את הילדים האלה.‬
‫עכשיו אנחנו צריכים לחלץ אותם.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬