‎ACEST SERIAL E INSPIRAT DIN FAPTE REALE.
‎ÎNSĂ, ANUMITE PERSONAJE, ‎NUME, LOCAȚII ȘI DIALOGURI
‎AU FOST ROMANȚATE ÎN SCOPURI DRAMATICE.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎7 IULIE 2018
‎Vino repede!
‎- Vino! ‎- Bine.
‎- Să mergem! ‎- Venim.
‎+13 ZILE, 10 ORE ‎DE LA INTRAREA BĂIEȚILOR ÎN PEȘTERĂ
‎Vin.
‎Raportez cu o tristețe profundă…
‎că după miezul nopții,
‎veteranul și fostul ofițer naval,
‎subofițerul Saman Gunan ‎a trecut în neființă.
‎El poziționa tuburi de oxigen în peșteră.
‎Dar nu a avut destul oxigen ‎ca să-și încheie traseul.
‎„Ja Sam”, așa cum era cunoscut de prieteni
‎s-a oferit voluntar ‎la Tham Luang, ca mulți alții.
‎A fost erou până la ultima suflare.
‎S-au pus multe întrebări ‎în această dimineață,
‎despre ce înseamnă moartea sa ‎pentru viitorul operațiunii.
‎Vă asigur că Mistreții rămân ‎prioritatea noastră.
‎Nu ne vom panica.
‎Nu vom opri misiunea.
‎Nu vom lăsa sacrificiul ‎prietenului nostru să fie în zadar.
‎Vreți să puneți copiii ‎să se scufunde singuri?
‎Dar siguranța lor?
‎Siguranța Mistreților și a salvatorilor
‎a fost mereu prioritară pentru noi.
‎De aceea discutăm totul
‎cu Ministrul de Interne,
‎care va sosi curând.
‎Altă întrebare!
‎Când am văzut că au scos soldatul,
‎mi s-a frânt sufletul.
‎Nu-mi pot imagina ‎cum se simte familia lui,
‎când i-a fost sacrificată viața.
‎Bea asta! O să te simți mai bine.
‎Credeam că vor renunța, ‎de vreme ce e atât de periculos.
‎Dar tot ne vor ajuta băieții.
‎Crezi că mama ta va fi supărată, Tle?
‎N-o să am distracție în viitor.
‎Părinții mei n-o să mă mai scape ‎din ochi vreodată.
‎Puteți ieși? Îmi trebuie sala.
‎- Da, dle. ‎- Da, dle.
‎Ce cauți aici?
‎Te ajut să treci peste asta, ‎fără alte dezastre.
‎Sunt multe în joc.
‎Dle guvernator.
‎Bună ziua!
‎Care e situația?
‎Scafandrii britanici verifică traseul,
‎pentru posibile blocaje ‎care ar fi putut cauza tragedia de aseară.
‎Se pare că nu e neobișnuit ca rocile ‎și nisipul să se deplaseze la inundații.
‎Asta i-a provocat moartea?
‎S-ar putea să nu aflăm niciodată ‎ce s-a întâmplat.
‎Dar condițiile din peșteră ‎sunt mai periculoase decât credeam.
‎- Și se înrăutățesc. ‎- Am înțeles.
‎Odată ce britanicii dau semnalul,
‎vom merge mai departe…
‎Doar nu te gândești ‎să-i scoți tot cu scafandri!
‎De la răsăritul soarelui,
‎națiunea e în doliu ‎pentru un războinic de elită,
‎unul dintre cei mai buni,
‎care s-a sacrificat ‎și și-a dat viața acestui monstru.
‎Cum putem să supunem la asta ‎copii înfometați și epuizați,
‎fără să aibă aceeași soartă?
‎Vă împărtășesc îngrijorările.
‎Dle ministru.
‎Guvernatorul m-a ținut la curent ‎cu tot ce se întâmplă aici.
‎Având în vedere această moarte tragică,
‎aș vrea să vă sugerez o alternativă.
‎Trebuie să găsim o cale ‎de a păstra copiii în viață.
‎Asta e tot ce contează acum.
‎Adică să-i ținem în peșteră?
‎Da.
‎Nu vor rămâne fără oxigen dacă rămân?
‎Vom pompa oxigen în peșteră.
‎Au luat în considerare ‎această alternativă, dar au renunțat.
‎S-au grăbit ‎când au eliminat opțiunea asta.
‎Dar acum trebuie s-o ia în considerare.
‎Se poate face?
‎Scafandrii străini au întins coarda ‎de ghidaj în mai puțin de o săptămână.
‎E același principiu, de fapt.
‎Și cum le garantăm siguranța ‎atâta vreme în peșteră?
‎Unele galerii se inundă complet ‎în sezonul musonului.
‎Cum le putem garanta siguranța ‎la scufundare, cu tot ce s-a întâmplat?
‎Chiar poți garanta?
‎I-am însărcinat ‎pe amiralul Apakorn și pe americani
‎să facă alte protocoale de siguranță.
‎Nimeni nu vrea să se repete ‎acel accident îngrozitor.
‎Dar nu putem abandona un plan ‎și să venim cu unul nou.
‎Sunt variabile…
‎- Dar… ‎- Bine.
‎Ascultați-mă!
‎Astăzi ni s-a reamintit ce e în joc.
‎Dar acum trebuie să arătați ce puteți.
‎Aflați de ce este nevoie
‎ca băieții să rămână în peșteră.
‎Orice detaliu contează.
‎Tu să discuți noile protocoale ‎cu scafandrii!
‎S-a ridicat ștacheta ‎odată cu moartea lui Ja Sam.
‎Vreau să epuizați toate variantele, ‎orice ar fi.
‎Când se va termina totul, ‎să nu poată nimeni să spună
‎că n-am făcut totul ca să scoatem băieții.
‎Gata cu greșelile!
‎Acum două zile, abia așteptai să-i scoți.
‎De ce te-ai răzgândit?
‎Îl pupi în fund?
‎Nu fi atât de cinic!
‎Nu vreau să mai moară nimeni.
‎Nici eu.
‎S-a întâmplat ceva?
‎Spune-mi, te rog!
‎A murit un ofițer naval, ‎dar nu l-am cunoscut.
‎Am fost în aceeași unitate, ‎înainte să se retragă.
‎A fost un soldat excepțional.
‎Și un om foarte bun.
‎Și ar fi încă în viață, ‎dacă n-aș fi adus echipa aici.
‎O să fie bine?
‎În cele din urmă.
‎Când vor ieși din peșteră.
‎Și când va găsi o cale să se ierte.
‎Doctore Bhak!
‎Le-ai spus?
‎Nivelul oxigenului a scăzut ‎sub 15% dimineață.
‎Suntem în zona periculoasă.
‎Moartea lui Sam a schimbat calculele
‎pe care le fac autoritățile, dar…
‎vă vom scoate de aici.
‎Ține-l pe Eak optimist!
‎Ministrul de Interne se gândește ‎să țină băieții în peșteră
‎până se termină musonul și se retrage apa.
‎Patru luni?
‎Mai bine le spui băieților ‎că renunțăm la ei.
‎Așa s-ar simți dacă le-am spune să aștepte ‎până la toamnă, cu un tub de oxigen.
‎Ce au de gând, dacă se fisurează tubul?
‎Sau face vreunul pneumonie?
‎Cum o să-l trateze ‎într-o peșteră umedă și întunecată?
‎Putem doar să ne axăm pe ce ni se cere,
‎ceea ce se rezumă la o întrebare.
‎Facem tot ce putem
‎ca să garantăm siguranța lor…
‎la scufundare?
‎Ni s-a dat o lecție grea.
‎Oamenii mei sunt scafandri ‎de ape deschise.
‎Aici, învățăm din mers.
‎Pentru siguranța celor implicați,
‎salvarea ar trebui făcută ‎de scafandrii de peșteri.
‎Oamenii mei le vor oferi ‎sprijinul necesar.
‎Domnule!
‎E o misiune fără precedent.
‎Trebuie să ne adaptăm planurile ‎în funcție de circumstanțe.
‎Sunteți pregătiți?
‎Bine, atunci.
‎Ce facem?
‎Cea mai mare amenințare, ‎pe lângă peșteră, este panica.
‎Panica e un reflex uman puternic. ‎E imposibil de combătut.
‎Le cerem copiilor
‎să se scufunde ‎prin spații înguste și ascuțite,
‎în apă rece și întunecată.
‎Timp de mai multe ore.
‎Contează după cât timp se vor panica.
‎Vor începe să se zbată.
‎Vor pune în pericol și scafandrii.
‎Ce sugerați să facem, ‎ca să împiedicăm asta?
‎Dacă îi ajutăm să se scufunde, ‎le limităm mișcările.
‎Când un salvamar salvează ‎un om de la înec,
‎îl pune pe spate,
‎imobilizându-i brațele de la umăr, dar…
‎nu e posibil în spații ‎atât de înguste și mari.
‎Să-i imobilizeze? Vrei să le legi mâinile?
‎La spate, cel mai bine.
‎Și picioarele.
‎Ești nebun?
‎Vrei să încătușezi copii sub apă?
‎Singura cale de a-i scoate este
‎să-i tratăm ca pe pachete ‎sau tuburi de oxigen.
‎Trebuie imobilizați.
‎Chiar și legați la mâini, se vor zbate, ‎se vor panica, vor ridica nămolul.
‎Dacă te desprinde de coardă?
‎Spune! E ideea ta.
‎Dacă îi anesteziem?
‎Ăsta e planul unui expert?
‎Să sedăm copii sub apă? E o nebunie!
‎Ar face asta copiilor lor?
‎Chet!
‎Întreci măsura.
‎Frate, hai să facem o plimbare!
‎Nimeni nu vrea s-o facă.
‎Dar, fără alte idei,
‎nu văd cum am putea să-i facem ‎să nu se panicheze, destul
‎cât să-i salvăm.
‎Să spunem că facem așa.
‎Cum ați face-o?
‎Care e doctorul?
‎Niciunul nu suntem.
‎James și câțiva parașutiști ‎au experiență în medicina de război.
‎Dar nu cu copii sub apă ‎într-o peșteră la mare altitudine.
‎Nu știu dacă e realist, dar…
‎știu pe cineva.
‎Richard Harris.
‎Doctor Harry.
‎E scafandru de peșteri australian, ‎dar e și anestezist.
‎Doar unul în lume, din câte știm.
‎CÂMPIA NULLARBOR ‎AUSTRALIA
‎I-ai făcut să-ți aprobe nebunia asta?
‎Nu chiar.
‎Sunt dispuși s-o facă, dacă sunt convinși.
‎Da, păi…
‎Convinge-mă și pe mine!
‎CRAIG CHALLEN ‎SCAFANDRU DE PEȘTERI/VETERINAR
‎Păi…
‎Nu vă văitați mereu pe blog,
‎că vreți să găsiți soluții unice ‎la probleme unice?
‎Mai unic de atât nu se poate. E un inorog!
‎Să nu te audă Craig!
‎N-a spus așa ceva!
‎Nu știu.
‎Nu s-a mai făcut asta și pe bună dreptate.
‎Chiar dacă am avea ce ne trebuie, ‎există o etică medicală.
‎În plus,
‎nu pot face asta fără un partener.
‎Nu vin fără Craig.
‎Dre Harris.
‎Acela era tata.
‎Harry, nu cred că obținem aprobare.
‎Ambasada ta îți dă voie prin AUSMAT,
‎așa că n-am cerut mult,
‎dar cu Craig e mai greu.
‎Cu tot respectul,
‎nu mă mișc fără Craig.
‎O să văd ce pot face.
‎Din fericire, ‎sunt mai mult vești bune decât rele.
‎Adică?
‎Am încercat atâtea metode ‎ca să scoatem apa,
‎încât avem peste 30 de tipuri ‎de conducte și furtunuri.
‎Puteți face asta?
‎Unele sunt de dimensiuni diferite.
‎Trebuie să le conectăm.
‎Când putem începe?
‎Trebuie să facem niște calcule.
‎Am postat probleme pe Facebook și Reddit.
‎Facebook?
‎Domnule, toți inginerii ‎din lume urmăresc știrile.
‎Dacă apelăm la ajutorul celor mai buni,
‎putem grăbi procesul.
‎Cu niște calcule bune,
‎putem exclude anumite materiale.
‎Cât se face asta, ‎încep cu testele practice.
‎Hărțile nu ajută în zonele complicate.
‎Nu vom ști anumite lucruri ‎până nu măsurăm.
‎Am format o echipă ‎care lucrează cu americanii
‎să stabilească câte pachete ne trebuie
‎ca să hrănim băieții câteva luni
‎și cât va dura ‎să ducem provizii în peșteră.
‎Bună ziua! Scuze.
‎Caut un pădurar pe nume Pim.
‎Tu cine mai ești?
‎Sunt de la SMT din Bangkok.
‎Noon?
‎N-am mai suportat, Pim.
‎Satelitul a picat iar.
‎Același din acea zi.
‎A trebuit să fac ceva, ‎mai ales după moartea lui Sam.
‎Stai! Ce cauți aici?
‎Am adus echipament ‎ca să montez o stație meteo.
‎Șeful meu n-a vrut să vin.
‎A spus că satelitul va reveni.
‎Dar, după ultima oară,
‎l-am convins că, dacă s-ar afla ‎că n-am ajutat când puteam,
‎ar fi o rușine ‎care i-ar pune capăt carierei.
‎Cred că asta l-a motivat.
‎Speram să mă ajuți.
‎Mă ocup de strategia de salvare.
‎Toată planificarea din lume n-o să ajute ‎dacă vremea ne prinde nepregătiți.
‎E prea târziu azi.
‎Te duc la guvernator.
‎O să vrea să te cunoască.
‎Mă scuzați.
‎E proprietatea guvernului.
‎A celui thailandez.
‎Secția meteorologică, după cum se vede.
‎Șeful tău are un amic la ambasada SUA.
‎A sunat îngrijorat că stagiara lui ‎s-ar putea răni în junglă.
‎Comandantul mi-a cerut să te păzesc.
‎Bine.
‎Mă bucur să te cunosc! ‎Ești mai tânără decât credeam.
‎Tle, Nick! Ce faceți?
‎E în regulă.
‎Ne prosteam și noi. Nu e nimic.
‎Night putea să se sufoce.
‎Sunt bine, serios.
‎Putea să fie ceva grav.
‎Cum de nu înțelegeți asta după atâta timp?
‎Chiar dacă vreți sau nu,
‎se pot întâmpla lucruri îngrozitoare.
‎Lăsați prostiile!
‎Culcați-vă imediat!
‎Îmi pare rău.
‎- Îmi pare rău. ‎- Îmi pare rău.
‎Imediat!
‎Doctore Harris, sunt ghidul dvs. ‎de la ambasadă, Toe.
‎Ce se întâmplă?
‎Duc ofițerul înapoi în Sattahip ‎ca să fie înmormântat de soție.
‎A fost prima victimă a peșterii.
‎+14 ZILE, 1 ORĂ
‎- Urmați-i pe ceilalți! ‎- Da, dle.
‎Aveți grijă!
‎Oameni buni!
‎Expert anestezist, doctorul Harry.
‎Și partenerul de scufundări, Craig.
‎Expert veterinar.
‎Ne bucurăm că ați venit.
‎Ne iertați dacă nu pierdem timpul.
‎Vă rog!
‎Fiecare culoare reprezintă ‎o galerie din peșteră.
‎Între ele sunt sifoane scufundate.
‎Băieții sunt în Galeria 9 ‎cu patru ofițeri navali,
‎unul e doctor și spune că sunt sănătoși.
‎Ne-am gândit ca fiecare copil
‎să primească doi scafandri ‎care să-i treacă de sifoane.
‎Nu vreți doi scafandri.
‎De ce nu?
‎Acum câțiva ani, o prietenă,
‎o scafandră neexperimentată ‎pe nume Agnes a dispărut.
‎M-am ocupat de salvare cu Harry.
‎Era să aflăm din experiență ‎de ce e o idee proastă în doi.
‎Dacă stai să te gândești, ‎dacă primul rămâne blocat,
‎n-are cum să-i spună
‎tipului din spate că are probleme.
‎Dacă rămâi blocat,
‎scafandrul din spate împinge cu un trup.
‎Nimeni nu știe ce se petrece…
‎Cineva o să se rănească ‎sau mai rău, înțelegeți?
‎Bine.
‎Deci…
‎pentru a-l ajuta,
‎vom poziționa ceilalți scafandri ‎cu tărgi salvamont
‎pentru a scoate copiii din apă
‎și a-i trece prin galerii, între sifoane.
‎Vrem să găsim o cale ‎ca să le fixăm regulatorul în gură.
‎Am sugerat măști complete.
‎Am găsit câteva în sud.
‎Până acum n-am auzit
‎decât metode ca prietenul meu ‎să trimită 12 copii la moarte.
‎Îmi dați voie?
‎Singura cale e cu măști ‎cu presiune pozitivă.
‎Ne-am interesat. Nu sunt destul de mici.
‎Trebuie să fie una pentru un adult mic ‎sau un adolescent care să meargă.
‎Care e diferența cu măști ‎cu presiune pozitivă?
‎Scufundarea necesită ‎participarea activă a omului.
‎Trebuie să ții regulatorul în gură
‎ca să respiri…
‎Dacă băieții sunt inconștienți, ‎nu vor respira regulat.
‎Nu vor putea să țină regulatorul în gură
‎sau să simtă apa cum intră.
‎Nu va ști nici scafandrul care îl trage.
‎Așa că…
‎Se vor îneca.
‎Am lucrat cu o mască ‎cu presiune pozitivă în State.
‎Aerul circulă,
‎primești aer presurizat orice ar fi.
‎Asta e singura lor șansă.
‎Dacă nu găsim măștile?
‎Atunci, Craig are dreptate. ‎Nu-i pot anestezia.
‎Se vor îneca.
‎Dar, dacă găsim o mască destul de mică
‎și dacă putem stabiliza băieții,
‎să stea cu fața jos în apă…
‎De ce cu fața în jos?
‎Să nu se blocheze căile respiratorii, ‎să nu-și înghită limba,
‎să nu se înece cu salivă.
‎Avem o șansă…
‎dacă găsim măștile.
‎Bine.
‎Avem ordinele.
‎Chet lucrează cu Kelly și Jirasak ‎pentru a băga oxigen prin conducte?
‎Da.
‎E afectat de moartea lui Sam.
‎Știi cum e.
‎Chet și Ja Sam se știau de mulți ani.
‎Vrea să îndrepte lucrurile.
‎Pornește motorul!
‎Compresorul trimite aerul ‎pe furtun prin cutia asta.
‎Tubul va fi umplut cu apă ‎pentru a vedea scăpările.
‎Inginerul se ocupă de aer.
‎Dacă merge, aerul va recircula.
‎Cum știm dacă are pierderi?
‎Apa va avea bule de aer la îmbinări.
‎Dacă există pierderi, vor ieși bule.
‎Trebuie să aveți încredere în mine.
‎Vor fi complet conștienți sub apă,
‎în întuneric, ore întregi, ‎fără să-și poată controla corpul.
‎Ați vrea să trăiți o asemenea tortură?
‎Spune că relaxantul muscular e tortură ‎și prea periculos pentru copii.
‎Poate revenim la Midazolam.
‎Sau Lorazepam.
‎Este…
‎După cum v-am explicat,
‎nu-mi convine niciunul.
‎Sunt prea imprevizibile.
‎Ambele sunt prea imprevizibile.
‎Ketamina e cea mai bună.
‎E sigur și nu va scădea ‎temperatura corpului,
‎adică nu va scădea tensiunea ‎în timpul scufundării.
‎Preferă Ketamina, ‎că nu va scădea temperatura corpului
‎și presiunea arterială.
‎Dar nu durează.
‎Ce vei face dacă se vor trezi ‎în timpul scufundării?
‎Nu durează mult.
‎Ce vei face dacă se vor trezi ‎în timpul scufundării?
‎Scafandrul care e cu el ‎îi face o altă injecție.
‎Îi lăsăm acolo sau îi scoatem.
‎Ar trebui să-i întrebăm pe părinți.
‎Noi suntem liderii.
‎Noi decidem, noi avem autoritate.
‎Oamenii aceștia nu sunt ingineri.
‎Nu sunt scafandri.
‎Ca să nu mai vorbim ‎de starea lor emoțională!
‎Dacă fiica ta ar fi fost blocată ‎în peșteră,
‎ai fi putut face față situației?
‎Nu știu.
‎Dar n-ai vrea să participi la decizii?
‎De când lucrezi?
‎În aviație? De zece ani.
‎- Ai mai văzut așa ceva? ‎- Nu.
‎Spune-mi că am găsit măști!
‎Americanii au reușit să facă rost ‎de patru măști cu presiune pozitivă mici
‎de nicăieri.
‎Au trimis un transport cine știe unde ‎ca să le aducă.
‎Au trimis un avion pentru măști?
‎Măcar nu sunt bani ‎din taxele mele australiene.
‎Ofițerii din Forțele Navale fac planul.
‎Fac un test pe uscat ‎la o piscină din apropiere.
‎Adică test în apă?
‎Nu mă refeream la asta.
‎Un test…
‎Îmi spui ce s-a întâmplat acolo sau nu?
‎Toți au emoții și au și de ce.
‎Dar vor să dicteze toate aspectele.
‎Medicamentul, dozajul.
‎Tu ești cel care va fi în peșteră ‎și va face împărțeala.
‎Nu te pot împiedica să faci ce vrei.
‎Craig.
‎Ce se întâmplă dacă moare un copil?
‎Știm că o să fie așa.
‎Cum o să explic asta?
‎O să fiu un ucigaș. Și tu, complice.
‎Vom ajunge în pușcăria din Bangkok.
‎Nu cred. Îl am pe Toe ca să mă scoată.
‎Mi s-a zis să nu te ascult.
‎E un sfat bun. Înveți repede.
‎Deci o să plecăm?
‎Trebuie să văd băieții cu ochii mei.
‎Asta vrei și tu?
‎Nu contează ce vreau eu. Merg cu Harry.
‎Dacă vor fi pacienții mei,
‎am dreptul să-i examinez singur.
‎Nu știu.
‎Mai bine faci exerciții în piscină cu noi.
‎Exercițiul ar putea fi irelevant,
‎dacă intru și decid că nu sunt apți.
‎V-ați gândit cum o să fie
‎să înotați departe de băieți,
‎știind că i-ați putea lăsa să moară?
‎Sunt singurele opțiuni?
‎Dacă erau copiii dumitale,
‎le-ați risca viețile, scufundându-i
‎sau i-ați lăsa în peșteră?
‎Ambele opțiuni sunt riscante.
‎Dar ce ați alege?
‎Scufundările.
‎De ce?
‎Într-o situație periculoasă ca asta,
‎avem de ales între o moarte rapidă…
‎și una lentă.
‎Aș alege ce e mai puțin dureros.
‎Vă apreciem…
‎sinceritatea.
‎Și eu cred la fel.
‎Dacă sunteți pregătiți să vă dați acordul,
‎trebuie să semnați formularele,
‎ca să putem continua.
‎Numele băiatului.
‎Numele tutorilor.
‎Și semnătura.
‎Una per familie.
‎Ce să facem?
‎Vă e ușor să vorbiți.
‎Credeți că știți cum e să moară un copil.
‎Dar vă promit că nu știți.
‎Nu semnez hârtia.
‎Cât timp Tle e în peșteră, ‎poate că e dispărut, dar e încă viu.
‎Sak!
‎De ce hoinărești pe aici?
‎O las pe soția mea în pace.
‎Urcă! Putem lua o pauză de la neveste.
‎- Biw iubește melodia asta. ‎- Și Tle.
‎Mereu o dau mai tare ca să-l tachinez.
‎Eram plecat cu o noapte înainte.
‎Înainte să intre în peșteră.
‎Am trecut pe lângă teren.
‎Dar nu știam dacă Biw mă voia acolo.
‎Copiii se jenează ușor.
‎Când se va termina asta…
‎când Biw va veni acasă…
‎promit să fiu un tată mai bun.
‎Înainte de Tle…
‎am avut un alt copil.
‎Era foarte bolnavă.
‎N-a putut fi salvată.
‎N-am știut. Îmi pare rău.
‎Atunci…
‎nu credeam că ne vom reveni.
‎Dar l-am avut pe el.
‎Și inimile noastre s-au deschis din nou.
‎Am jurat…
‎că nu vom permite să pățească ceva.
‎Nu poți controla astfel de lucruri. ‎Știu, că am încercat.
‎Știu. Cred asta.
‎Dar soția mea…
‎Alo, trișezi!
‎Doi contra unu și tot ai pierdut. ‎Ce fraier!
‎- Fir-ar! ‎- Încă unul?
‎- Sigur. ‎- Bine.
‎Eak!
‎Îmi pare rău.
‎Câteodată uit cât de periculos e aici.
‎Pentru că tu ne protejezi.
‎Și uităm să fim atenți.
‎Iartă-mă că am țipat.
‎N-am fost supărat pe tine.
‎Nu sunt supărat pe niciunul.
‎Sunt supărat pe mine.
‎Și îmi pare rău.
‎Pentru că v-am adus aici.
‎Pentru că v-am chinuit.
‎Nu meritați nimic din toate astea.
‎Sunteți copii.
‎Ar trebui să vă jucați afară.
‎Să vă distrați, să vă bucurați de viață.
‎Nu să vă faceți griji că…
‎Nu e vina ta, Eak.
‎Nu ne-ai obligat să venim.
‎Noi am vrut să venim aici.
‎Eu n-am vrut să vin.
‎Dar nu m-ai obligat să vin, Eak.
‎Poate că nu v-am obligat.
‎Dar eu v-am adus aici.
‎Sunt antrenorul vostru.
‎Trebuia să vă protejez.
‎Dacă vreunul ați fi pățit ceva…
‎Nu mai trebuie să ne protejezi.
‎Tu ne-ai învățat cum să supraviețuim.
‎Cum te numești?
‎Te întreabă cum te cheamă.
‎Boon-Nam.
‎Boon-Nam înseamnă noroc.
‎E din echipa lor. ‎Trebuia să intre în peșteră cu ei.
‎Dar a fost chemat acasă.
‎Bine. O să fie foarte ciudat.
‎Dar am nevoie să ții mâinile așa.
‎Să ții mâinile la spate.
‎Asta o să-mi ajute prietenii?
‎Da, domnule.
‎Ai grijă cu aia!
‎Dă furtunul mai departe!
‎Pe aici.
‎Ai grijă!
‎Dă-l mai departe!
‎Ne trebuie ceva ‎pentru plutire la picioare.
‎Trebuie ceva din peșteră. ‎Nu mai putem băga nimic.
‎Da.
‎Asta e bună?
‎S-a terminat?
‎E în regulă, puștiule. ‎Te-ai descurcat bine.
‎Unde e mama?
‎- Ești teafăr. ‎- Unde s-a dus?
‎Vreau la mama.
‎Inspiră adânc!
‎Trage aer în piept, Mark!
‎Și dă-l afară!
‎Acum expiră!
‎Așa. Încă o dată!
‎Încă o dată.
‎Așa.
‎Mersi, tinere.
‎Nu te forța, da?
‎Mersi, Adul.
‎Nu e în formă bună. ‎Are nevoie de tratament afară.
‎Dar, în mare,
‎nu pot să cred ‎cât de sănătoși i-ai păstrat!
‎Nu-mi pot asuma meritul. Sunt duri.
‎Adul.
‎Întreabă-l dacă are un cangur de companie!
‎Aveți un cangur de companie?
‎Un cangur?
‎Toți australienii au.
‎A spus că toți au.
‎Toți? Da?
‎Serios?
‎Nu.
‎Când vreți să îi scoateți?
‎Încă hotărăsc asta.
‎Știu că fac tot ce pot.
‎Dar ar trebui să ia o decizie ‎cât mai repede.
‎Copiii sunt mai puternici ‎decât majoritatea adulților.
‎Dar stresul de a nu ști face pe oricine ‎să cedeze în cele din urmă.
‎Când voi ieși de aici,
‎îi voi cere mamei un cangur.
‎- Și eu vreau unul. ‎- Ce?
‎Am încercat să fac față situației.
‎Dar chiar nu mai suport.
‎Cum poate o mamă ‎să trăiască mai mult decât copiii ei?
‎Durerea e prea mare.
‎E insuportabilă.
‎Încerc să mă agăț de ceva, dar n-am de ce.
‎Văd doar o prăpastie.
‎Știi parabola lui Kisa Gotami?
‎PHA MEE ‎PROVINCIA CHIANG RAI
‎Cât de rău va fi, Noon?
‎Nu mă mai întreba! încerc să aflu.
‎Va fi rău.
‎Sunt aproape 40 mm și tot crește.
‎Trebuie să raportăm.
‎Fir-ar! Nu am semnal.
‎Glumești?
‎Cum să ai atâta ghinion cu sateliții?
‎Du-te!
‎Am înțeles corect?
‎Furtunul nu are fisuri, ‎iar oxigenul trece prin el.
‎Testul e un succes.
‎Ai reușit.
‎Dar e un test pe uscat. ‎Merge de fiecare dată când încercăm aici.
‎Dar am încercat de două ori ‎în Galeria 1 și mereu răsuflă.
‎Puterea curentului și uzura funiei.
‎E doar un test.
‎Funcționează pe uscat,
‎dar are pierderi în peșteră
‎din cauza presiunii apei.
‎Poate fi reparat sau nu?
‎Da, dar mai avem nevoie de timp.
‎De mai multe teste.
‎Trebuie să ne asigurăm că, ‎atunci când va veni inundația,
‎sistemul poate rezista presiunii.
‎Vrem să fim siguri, ‎atunci când o să vină viitura.
‎Ce părere ai, Chet?
‎Tu ești singurul ‎care a făcut scufundări în peșteră.
‎Ești de acord cu ei, ‎când cer mai mult timp și teste?
‎Cred că ne trebuie mai mult timp.
‎Și că va funcționa.
‎Bine.
‎Nu pot face nimic…
‎dacă nu semnați toți.
‎Nu vor scoate numai anumiți copii.
‎E prea riscant.
‎Fie vă implicați toți…
‎fie niciunul.
‎E o situație dificilă.
‎Unii nu suntem pregătiți să hotărâm.
‎Unde ai fost atâta?
‎Mi-am făcut griji.
‎Am fost la templu.
‎Ții minte parabola lui Kisa Gotami?
‎Kisa?
‎Călugărul era șocat că n-am știut-o.
‎I-a murit copilul.
‎Iar Kisa era plină de mâhnire.
‎Unii credeau că înnebunise de durere.
‎S-a dus la Buddha și i-a spus
‎că, dacă adună semințe de muștar ‎de la o familie din sat
‎care nu a fost atinsă de moarte,
‎el îi va învia copilul din morți.
‎Kisa s-a dus la toate casele.
‎Le-a luat la rând.
‎Dar toți pierduseră pe cineva drag.
‎Fie pierduseră un fiu, un tată,
‎unchi,
‎mătuși,
‎fiice.
‎Ea și-a dat seama…
‎că nu existau case neatinse de moarte.
‎Așa că s-a întors la Buddha,
‎mai smerită și mai înțeleaptă.
‎A spus celorlalți despre copilul ei.
‎Durerea i-a fost alinată ‎că a împărtășit-o.
‎Am pierdut deja un copil.
‎Dacă de asta e nevoie ca să salvăm viața ‎celorlalți copii, o voi face.
‎Acum înțeleg că nu sunt singură.
‎Domnule.
‎Ne vor întreba când intrăm în cort.
‎Normal.
‎Știu că vrei să ajuți.
‎Așa ești tu, un sfânt.
‎Hai, lasă-mă!
‎Știm de ce sunt aici. ‎Sunt ca un drac care te ispitește.
‎Dacă mergem până la capăt ‎și moare chiar și un singur copil…
‎sau un scafandru…
‎A fost destul de rău cu Agnes. ‎Am pierdut o prietenă…
‎dar era un adult,
‎nu un copil sedat.
‎Dacă nu poți trăi cu asta, nu o face!
‎Nimeni n-o să te judece, amice.
‎Am acceptul tutorilor.
‎Aveți tot ce vă trebuie?
‎Ne mai trebuie un lucru ‎și nu e ceva neînsemnat.
‎Dacă dr. Harris va merge până la capăt.
‎Ce părere aveți?
‎Dacă nu o face,
‎băieții n-au șanse să fie salvați.
‎Boon-Nam se zbătea în piscină,
‎se vor panica ‎și vor muri odată cu scafandrii.
‎Are dreptate.
‎Dle guvernator!
‎Vine o furtună.
‎E cea mare de până acum. ‎Nimic n-o să poată opri apa asta.
‎Mâine la ora asta o să fim ‎în mijlocul furtunii.
‎În 48 de ore nu vor mai face față pompele.
‎Vine o altă furtună.
‎Pompele nu vor rezista.
‎Dacă dispar pompele, s-a zis ‎cu scufundările, cu sau fără Harry.
‎Ce alte opțiuni avem?
‎Nu mai avem.
‎Dacă o să fac asta,
‎trebuie să mă îngrijesc singur ‎de pacienți.
‎- Toți trebuie să fie de acord. ‎- Bine.
‎O vom face.
‎Bine.
‎Mă bag.
‎Așa!
‎Ți-a luat ceva timp.
‎Echipa mea a făcut progrese semnificative.
‎Ce-i asta?
‎Apreciez curajul echipei tale.
‎Dar am discutat cu Kiattisak
‎și ar trebui să avansăm încet, ‎dar cu prudență, ca să reușim.
‎Cu tot respectul, domnule, ‎dar asta nu mai e posibil.
‎Nu mai avem timp ‎să ducem furtunul cu oxigen în peșteră.
‎De ce? Ce s-a schimbat?
‎Dacă nu începem scufundările ‎până dimineață,
‎nu vom mai putea ajunge la băieți.
‎- Noon! ‎- Da, domnule.
‎Ea e Noon de la SMT. Șeful ei e pe fir.
‎Același tip de furtună care i-a blocat ‎pe băieți vine dinspre Oceanul Indian.
‎E mai puternică decât ultima ‎și capătă mai multă amploare.
‎Nu doar că îi va bloca ‎pe copii și pe scafandri.
‎I-ar putea îneca.
‎Nu vom ști ce s-a întâmplat ‎decât după câteva luni.
‎Stați așa!
‎De unde sunteți așa de sigură?
‎Domnule ministru, am avut intuiția ‎de a pune o stație meteo la Pha Mee.
‎Suntem siguri.
‎Vă înțeleg dorința ‎de a alege cea mai sigură cale.
‎Mereu am sperat ‎că planul vostru va funcționa.
‎Nu vreau ca băieții să sufere ca Ja Sam.
‎Dacă e așa,
‎cred că mâhnirea m-ar acapara.
‎Dar circumstanțele s-au schimbat.
‎Lucrăm împotriva unor forțe mari.
‎Fie ne adaptăm, fie suntem distruși.
‎Ce propuneți?
‎Domnule plutonier-major, vă rog.
‎Avem o serie de probleme
‎pe care le-am împărțit ‎pe bucăți controlabile.
‎Ce medicament veți folosi?
‎Ketamină pentru sedare.
‎Eu o voi administra.
‎Odată ce scafandrul și copilul au trecut ‎de primul sifon în Galeria 8,
‎colegul meu Craig va aștepta ‎ca să analizeze respirația băiatului.
‎Dacă totul merge bine, ‎trecem la următorul copil.
‎Care credeți că este rata de succes?
‎Domnule ministru.
‎E imposibil să garantăm succes de 100%.
‎Trebuie să renunțăm la mâhnire, ‎la disperarea după un succes total.
‎Toți jelim.
‎Suntem bântuiți de moartea lui Ja Sam.
‎Dar trebuie să riscăm din nou.
‎75%.
‎50%.
‎30%.
‎Vom pierde două treimi
‎și cel mai probabil, ‎cel mai mic nu va supraviețui.
‎Dacă nu facem nimic,
‎șansa ca ei să moară va fi…
‎De aproape 100%.
‎Eu mă voi adapta primul.
‎Cel puțin,
‎familiile vor avea șansa ‎să-și îngroape copiii.
‎Nu trebuie să-i lăsăm ‎să se înece în peșteră.
‎În orice caz, trebuie să ducem planul ‎la bun sfârșit.
‎Dle ministru.
‎Acum șase zile,
‎am cerut tuturor să creadă în copii.
‎Să creadă că…
‎deși băieții erau dispăruți
‎fără apă și fără mâncare ‎timp de zece zile.
‎În acel moment,
‎majoritatea credeau că muriseră deja.
‎Dar au supraviețuit.
‎Și o vor face din nou.
‎Tutorii lor au semnat un formular ‎de consimțământ pentru scufundare,
‎în ciuda riscurilor.
‎Sunt curajoși să se încreadă în noi.
‎Noi de ce nu suntem curajoși, ‎să avem încredere în noi?
‎Voi doi!
‎Tu, tu și tu!
‎Veniți cu mine!
‎Domnule, trebuie să auziți ceva.
‎Da, domnule.
‎Repetă ce ai spus!
‎Totul.
‎Sunt plutonier-major James Nichols, ‎Forțele Aeriene SUA.
‎Îi am alături pe maiorul Charles Hensen,
‎guvernatorul Narongsak, amiralul Apakorn ‎și doctorul Richard Harris.
‎Iată misiunea pe scurt!
‎Avem o serie de probleme
‎pe care le-am împărțit ‎pe bucăți controlabile.
‎Avem undă verde.
‎Misiunea de a salva Mistreții…
‎începe acum.
‎Subtitrarea: Ramona Coman