‫הסדרה מבוססת על אירועים אמיתיים,‬
‫אך חלק מהדמויות, השמות,‬ ‫פרטי האירועים, המקומות והדיאלוגים‬
‫שונו למטרות דרמטיות.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- 9 ביולי, 2018 -‬
‫הדברים לא קרו כמו שתכננו.‬
‫חשבנו שיהיה לנו יותר זמן ללמד אתכם לצלול.‬
‫אבל המחלצים החליטו‬ ‫שעדיף להוציא אתכם מפה קודם.‬
‫לכן בעוד כמה שעות,‬
‫ד"ר הארי יחזור עם הצוללנים הזרים.‬
‫הם יתחילו להחזיר אתכם הביתה כבר היום.‬
‫אנחנו הולכים הביתה!‬
‫הולכים הביתה!‬ ‫-אנחנו יוצאים מפה!‬
‫מה זאת אומרת שדברים לא קרו כמו שתכננתם?‬
‫אתם תהיו עם חליפה וציוד צלילה וכל זה.‬
‫החלק הזה לא ישתנה.‬
‫כשיגיע תורכם,‬
‫אני אתן לכם כדור שירגיע אתכם.‬
‫אחר כך ד"ר הארי‬ ‫ייתן לכם זריקה שתרדים אתכם.‬
‫ואז אחד מהצוללנים יוציא אתכם מהמערה.‬
‫כשתתעוררו, תהיו בחוץ.‬
‫אם יתנו לנו להתאמן עוד קצת,‬
‫אני אוכל לצלול החוצה בעצמי.‬
‫אנחנו יודעים.‬
‫אבל התנאים במערה‬ ‫מאתגרים יותר מכפי שחשבנו קודם.‬
‫אין דבר שאנחנו רוצים פחות‬
‫מאשר להכניס אתכם למצב שאתם לא מוכנים אליו.‬
‫הצוללנים האלה הם מומחים.‬
‫הם הכי טובים בעולם.‬
‫והם החליטו‬
‫שזאת הדרך הבטוחה ביותר להוציא אתכם החוצה.‬
‫איך תחליטו מי יהיה ראשון?‬
‫הרבה החלטות חשובות מאוד‬ ‫כבר התקבלו בשבילכם.‬
‫אז חשבתי שתרצו להחליט לבד מי יהיה ראשון.‬
‫תדברו על זה עם המאמן אק.‬
‫תודיעו לי מה החלטתם.‬
‫בסדר.‬
‫בואו נלך.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫מה נעשה?‬
‫נראה לי שהכי הוגן‬ ‫ללכת מהכי מבוגר להכי צעיר.‬
‫נשמע לי טוב.‬
‫או מהצעיר למבוגר.‬
‫אני מוכן להיות ראשון.‬
‫אבל אני חייב לתת לבאיטויי‬ ‫עוד הזדמנות אחת בדמקה.‬
‫אני רוצה להיות ראשון.‬
‫אתה בטוח, מארק?‬
‫אתה אמיץ.‬
‫אני מוכן לחזור הביתה.‬
‫ד"ר באק.‬
‫זה באמת לא מסוכן?‬
‫זאת הדרך הכי בטיחותית שיש.‬
‫אני יכול להיות ראשון?‬
‫ככה, אם לא אשרוד,‬ ‫תוכלו לחשוב על תוכנית חדשה.‬
‫מבחינת הזמן שנשאר לנו,‬
‫זאת האפשרות הכי טובה.‬
‫אבל אתה לא יכול להיות ראשון.‬
‫אם משהו ישתבש,‬
‫הילדים שיישארו יצטרכו אותך איתם.‬
‫מה פתאום התקשרת אליי היום?‬
‫בן לא יכול להתקשר לאבא שלו?‬
‫לא כשהפרצוף שלך מרוח‬ ‫על השער של ה"אדוורטייזר".‬
‫כתוב שאתה וקרייג‬ ‫יצאתם לאיזו הרפתקה בתאילנד.‬
‫הרפתקה? ככה הם קראו לזה?‬
‫כל הכבוד, ברטי בוי.‬
‫תקשיב, אבא.‬
‫רוב הסיכויים שלא כל הילדים ישרדו.‬
‫וחשבתי שאני מוכן לחיות עם ההשלכות האלה,‬
‫אבל ככל שזה מתקרב…‬
‫אני לא יודע.‬
‫מה אם הילד הראשון ימות?‬
‫ומה אם ה-12 שאחריו יחיו?‬
‫מה היית עושה במצבי?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל אם אתה או הנכד שלי הייתם שם…‬
‫הארי.‬
‫מוכן?‬
‫זה ד"ר האריס האמיתי?‬
‫נתראה באוהל הפיקוד.‬
‫זה קרייג?‬
‫מתי תמצא חברים נורמליים?‬
‫בקרוב, אבא. בקרוב.‬
‫תקשיב.‬
‫אני אתקשר כשהכול ייגמר.‬ ‫-עדיף לך שתתקשר.‬
‫מה הטעם בזה שיש לי מישהו בפנים,‬
‫אם אני דבוק לחדשות כל הלילה‬ ‫כדי לגלות מה קורה?‬
‫אוהב אותך, אבא.‬
‫אוהב אותך, ברט.‬
‫הסיכוי קלוש,‬
‫וכולנו יודעים את זה.‬
‫הסופה שמתקרבת חמורה מכל מה שראינו עד כה.‬
‫אני מהנדס בהכשרתי,‬
‫ואני רגיל לניתוח של סיכונים ותגמולים.‬
‫ברגע זה, אנחנו מבינים‬ ‫את הסכנה שנשקפת לילדים,‬
‫ושעלינו לנצל את הרגע‬
‫שבו מזג האוויר והמים עדיין לטובתנו…‬
‫אם אנחנו רוצים שיהיה לנו סיכוי להציל אותם.‬
‫אך אם בשלב כלשהו‬ ‫יחס הסיכון לתגמול ייטה נגדנו,‬
‫לא תהיה לי ברירה‬ ‫מלבד לעצור את המבצע באופן מיידי,‬
‫לפני שהסופה המתקרבת תסכן את חייכם.‬
‫אני רוצה שכולם יזכרו מילה אחת.‬
‫"מפולת".‬
‫מייג'ור הנסן.‬
‫זאת מילת הקוד לפינוי מיידי.‬
‫אם תשמעו אותה, תעופו מהמערה.‬
‫התנאים בתוך המערה עלולים להשתנות במהירות,‬
‫ולא נוכל להסתכן בלכודים נוספים.‬
‫הפקחית פים.‬
‫נמשיך לבדוק בדיוק נמרץ‬
‫את מזג האוויר ואת מפלס המים,‬
‫וכן את הסכרים, המשאבות‬ ‫והצינורות ברחבי המחנה.‬
‫כאן הכול בסדר.‬
‫אריות הים ינהלו את המבצע מהתא הראשון,‬
‫לצד יחידת החילוץ של מחוז צי'אנג מאי.‬
‫הילדים יפונו לבית חולים בצ'יאנג ראי.‬
‫מצבם הבריאותי פגיע גם כך.‬
‫נשאיר אותם בבידוד,‬
‫כדי שלא ייחשפו למחלות פוטנציאליות,‬
‫אפילו מהמשפחות שלהם.‬
‫לא נוכל לראות את הילדים שלנו?‬
‫אני לא מבין.‬
‫איך נדע אם הם שרדו?‬
‫ג'ון ואני נלווה את הילדים אחד-אחד,‬
‫ביחד עם דיוויד אלסוורת'.‬
‫שאר חברי הצוות יוצבו לאורך המערה‬
‫כדי לסייע בהחלפת מכלים וכל דבר אחר שנצטרך.‬
‫נעביר את הילדים לידי קפטן אנאן סורוואן‬
‫ואריות הים בתא השלישי.‬
‫כשניכנס, נקבל את ההוראות שלנו מהארי.‬
‫אני אתן לילדים קסנקס,‬
‫כדי להרגיע אותם לפני הזרקת קטמין.‬
‫קטמין הוא למעשה הדרך הבטוחה ביותר לדאוג‬ ‫שהם ימשיכו לנשום אך יהיו מחוסרי הכרה.‬
‫נצטרך לבדוק את הילדים בכל תא,‬
‫אבל הם צריכים להיות בתנועה,‬
‫אלא אם כן אתם מזהים שהם מתעוררים.‬
‫צריך להוציא אותם משם.‬
‫לא משנה מה.‬
‫כולנו יודעים מה הסיכוי שלנו.‬
‫אם משהו ישתבש כשתהיו בתוך המים,‬
‫זה אמנם נשמע רע,‬
‫אבל עדיף להוציא מהמערה גופה אחת ולא שתיים.‬
‫כמו שהארי אמר, תמשיכו לנוע ולא משנה מה.‬
‫- תא 7 -‬
‫תזכור שבפנים‬ ‫אתה בסך הכול רופא שיש לו מטופל.‬
‫כמו שהיית כבר אלפי פעמים.‬
‫זה לא הזמן לביים תחושות ורגשות.‬
‫אני לא יכול להבטיח כלום, אבל אני אנסה.‬
‫ריק.‬
‫הארי.‬
‫- תא 9 -‬
‫היי, דוקטור. כבר יש בעיה.‬
‫אתה יכול להגיד לו שלא ידאג?‬
‫הם יביאו עוד מסכה בפעם הבאה.‬
‫אלה לא המסכות הקטנות ביותר שמצאתם?‬
‫אל תדאג, מארק. נשיג לך מסכה אחרת.‬
‫נוט.‬
‫זה נוט.‬
‫הוא הבא בתור.‬
‫טלה, ניק ומיקס יהיו אחריו.‬
‫הם בחרו את הסדר.‬
‫הם החליטו להתחיל ממי שגר הכי רחוק מהמערה,‬
‫כדי להגיד להורים של האחרים שהם בדרך הביתה.‬
‫נוט יהיה ראשון.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫בסדר.‬
‫בוא נארגן את הציוד שלו.‬
‫בסדר. אתה יכול לתת לו את הכדורים?‬
‫תשלח אותו אליי, אני אחכה לו.‬
‫בסדר.‬
‫חבר'ה,‬
‫תתאספו סביבי.‬
‫מוכנים?‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫חזירי הבר!‬
‫יהיה בסדר.‬
‫קטן עליך, נוט.‬
‫אתה יכול!‬
‫תחכה לי בחוץ.‬
‫נתראה בחוץ.‬ ‫-להתראות.‬
‫בזהירות.‬
‫בוא. לאט.‬
‫בדיוק. לאט ובזהירות.‬
‫בדיוק.‬
‫בסדר. אני אזריק לך משהו ברגל.‬
‫הוא ייתן לך זריקה.‬
‫בסדר.‬
‫אולי תרגיש דקירה קטנה, אבל אתה תהיה בסדר.‬
‫מוכן?‬
‫זה יכול לדקור קצת.‬
‫אתה תהיה בסדר.‬
‫בקרוב מאוד תראה את אמא ואת אבא, בסדר?‬
‫הנה זה בא.‬
‫יצאנו לדרך.‬
‫קודם כול תשים את זה. תחזיק חזק.‬
‫תודה, מייק. תחזיק, בבקשה.‬
‫תחזיקו את הראש שלו.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע.‬
‫קדימה, ילד, תנשום.‬ ‫-חמש.‬
‫שש.‬ ‫-מה הוא עושה?‬
‫שבע.‬
‫גם בלי הכרה,‬
‫הגוף עוצר את הנשימה מתחת למים.‬
‫בסדר.‬
‫בואו נחבר אותו.‬
‫קרייג יהיה בתא הבא‬ ‫כדי לבדוק את סימני החיים שלו,‬
‫ולהזריק לו עוד במקרה הצורך.‬
‫תתכונן.‬
‫תזכור, זה יעבוד רק אם תמשיך לנוע קדימה.‬
‫בהצלחה.‬
‫- מרכז חירום -‬
‫אנשים התאספו במקדשים בכל רחבי תאילנד…‬
‫לא ברור עדיין איזה מין טיפול רפואי‬
‫יצטרכו המאמן והילדים לקבל כאשר יצאו מהמערה‬
‫אחרי 18 ימי רעב.‬
‫…לעקוב אחרי חילוץ הילדים מהמערה.‬
‫השיעורים בוטלו כדי שהתלמידים יוכלו להתפלל‬
‫לחזרתם הבטוחה של הילדים למשפחותיהם.‬
‫- תא 3, תא 4 -‬
‫תפסנו דג!‬
‫היא יורדת!‬
‫האלונקה יורדת. תעבירו את זה הלאה.‬
‫תודה.‬
‫אנחנו רוצים את המגבהים עד הסוף.‬ ‫בדיוק, חבר'ה.‬
‫תחזיקו אותו יציב. זהירות. תמשיכו הלאה.‬
‫אחד מהילדים יוצא!‬
‫קדימה.‬
‫מהר!‬
‫הוא בחיים?‬
‫- גדוד הרגלים ה-3‬ ‫חטיבת הרגלים ה-17 -‬
‫היי, בואו.‬ ‫-קדימה.‬
‫המושל!‬
‫לפני דקות אחדות,‬
‫הראשון מבין חזירי הבר‬ ‫חולץ מהמערה כשהוא בחיים!‬
‫הוא בדרכו לבית החולים בצ'יאנג ראי,‬
‫אחרי חילוץ מפרך שארך חמש שעות.‬
‫אנחנו מחכים לעדכון על מצבו.‬
‫תגיד לי איך נקרא הילד הראשון!‬
‫תודה.‬
‫- נוט -‬
‫תפנה מקום לחזיר הבר, בבקשה.‬
‫- טלה -‬
‫- ניק -‬
‫- מיקס -‬
‫הם הוציאו חמישה ילדים חיים.‬ ‫הם לא אומרים מי אלה.‬
‫אבל יש בעיה.‬
‫נתקלתי בקצין מהאזור.‬
‫עבדתי איתו פעם על נושאי הגירה.‬
‫הכרחתי אותו לדבר איתי.‬
‫הוא אומר…‬
‫שאין להם מסכת צלילה בשביל הילד הכי קטן.‬
‫טייטאן.‬
‫את צריכה להיות רגועה.‬
‫טייטאן הכי צעיר, אבל הוא לא הכי קטן.‬
‫הוא לא.‬
‫מצטער, בחורצ'יק.‬
‫עוד לא.‬
‫אנחנו נמצא מסכה בשבילך, מארק.‬
‫מצב החזה שלו הולך ומחמיר.‬
‫גם של נייט.‬
‫אבל מצבו עדיין לא גרוע כמו של מארק.‬
‫טוב, הוא יותר מבוגר ויותר חזק.‬
‫נראה לי שהוא יהיה בסדר.‬
‫אתה אחרון, נייט.‬
‫מים.‬
‫מה עם השאר?‬
‫אתם תצאו מחר בבוקר.‬
‫אני אשמור לכם מהעוגה.‬
‫שכח מזה.‬
‫הלילה נחגוג על כל מנות הקרב‬ ‫שהפראיירים האלה השאירו פה.‬
‫חזירי בר, מלחמה!‬
‫מלחמה!‬ ‫-מלחמה!‬
‫בוא.‬
‫אמא.‬
‫תשמרי לי קצת עוגת בוב ספוג.‬
‫הוא אמר משהו על בוב ספוג?‬
‫טוב, בואו נצא לדרך.‬
‫נראה לי הוא יהיה בסדר,‬ ‫אבל שים עין על הנשימה שלו.‬
‫תתכונן.‬
‫נתראה בחוץ.‬
‫בינתיים…‬
‫זאת האפשרות הכי טובה.‬
‫היא נראית כמו צעצוע.‬
‫זה לא הכול.‬
‫זאת לא מסכת לחץ חיובי.‬
‫זה הדבר היחיד שמצאנו שיכול…‬
‫להתאים לפנים שלו.‬
‫הלילה ניתן לצוללנים הפסקה,‬
‫אבל עד הבוקר נוכל לאטום אותה.‬
‫כל כך הרבה זמן?‬
‫הצוללנים במערה כבר בערך 12 שעות.‬
‫הם מותשים.‬
‫אם נדחק בהם יותר, רמת הסיכון תעלה.‬
‫מה אם הם לא יחזרו?‬
‫אין מצב.‬
‫הם לא ישאירו אותנו פה.‬
‫לא אמרתי שהם ישאירו אותנו פה בכוונה.‬
‫הם לא מספרים לנו שהמצב גרוע, כדי שלא נדאג.‬
‫אל תצעק על פונג רק בגלל שאתה פוחד.‬
‫אני לא פוחד!‬ ‫-"אני לא פוחד."‬
‫היי, די! מארק.‬
‫מספיק. שניכם.‬
‫אנחנו פה ביחד…‬
‫עד הסוף.‬
‫מובן?‬
‫טוב.‬
‫מה קרה לו?‬
‫שחיתי הכי מהר שיכולתי.‬ ‫לא הרגשתי את הנשימה שלו.‬
‫זה הילד שחולה?‬
‫האף שלו בהחלט סתום.‬
‫היי, הארי, בוא!‬
‫מה קורה?‬ ‫-הוא בקושי נושם.‬
‫קרייג, נתת לו עוד תרופות?‬
‫לא.‬ ‫-בסדר, יופי.‬
‫תרימו את הסנטר שלו.‬
‫תשאירו את דרכי האוויר פתוחות.‬ ‫-בסדר.‬
‫למישהו יש שמיכה?‬
‫יותר מדי במנה הראשונה?‬
‫אולי.‬
‫קשה לדעת.‬
‫הוא סובל מזיהום בחזה. אולי המעטתי בחומרתו.‬
‫צריך להעלות את טמפרטורת הליבה שלו.‬
‫קרייג, נספור נשימות?‬
‫אחת. שתיים. שלוש.‬
‫קדימה, נייט.‬ ‫-ארבע. חמש. שש.‬
‫אחת.‬ ‫-שבע. שמונה. תשע. עשר.‬
‫11, 12, 13…‬
‫עדיין אין זכר לנייט.‬
‫הארי, צריך להמשיך הלאה.‬
‫טוב, הנשימה יציבה. נצטרך להסתפק בזה.‬
‫בואו נזוז.‬
‫ואם אצטרך לתת לו עוד מנה בדרך?‬
‫אז תיתן לו עוד מנה.‬
‫ואם הוא שוב יפסיק לנשום?‬
‫תקשיב,‬
‫יהיו לו הכי הרבה סיכויים‬ ‫אם נוציא אותו מפה,‬
‫כמה שיותר מהר.‬
‫בסדר.‬
‫תפסנו דג!‬
‫האלונקה יורדת!‬
‫זהירות.‬ ‫-מהר.‬
‫מהר! תזדרזו!‬
‫זוזו הצדה!‬
‫הנה עוד חזיר בר.‬ ‫-הנה הוא.‬
‫מה קורה?‬
‫נייט עדיין נושם.‬
‫הוא בדרך לבית החולים עכשיו.‬
‫היום בצפון תאילנד מגיע לסיומו,‬
‫ועוד ילד יוצא לחופשי.‬
‫שמונה ילדים חולצו בבטחה מהמערה…‬
‫- פולדה‬ ‫גרמניה -‬
‫אך מבצע החילוץ הופסק עד הבוקר.‬
‫תודה, ברברה. העולם ייאלץ לחכות‬
‫כדי לגלות מה יעלה בגורל‬ ‫ארבעת הילדים האחרונים ומאמנם.‬
‫הוצאנו הלילה את הילד הכי מבוגר.‬
‫כמעט לא הצלחתי להציל אותו.‬
‫הקטן, מארק, הזיהום בחזה שלו עוד יותר גרוע.‬
‫אני לא יודע אם אוכל לחזור פנימה‬
‫בידיעה שהוא לא ישרוד, כנראה.‬
‫כבר איבדתי מטופלים, אבל…‬
‫לרוב אנחנו לא נוהגים לסכן אותם מלכתחילה.‬
‫חשבתי על היום ההוא בסירה, כשהייתי ילד.‬
‫יש לי ממש הרגל לקפוץ מעל הפופיק, לא?‬
‫אתה חושב שבגלל זה‬ ‫סיפרתי לך את הסיפור ההוא?‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫תקשיב.‬
‫כל אחד יכול ללכת לאיבוד בים, בן.‬
‫אין בזה שום דבר מיוחד.‬
‫אבל אתה…‬
‫אתה הפלגת שוב בסירה אחרי שפחדת פחד מוות.‬
‫חשבתי שתהפוך למזון דגים.‬
‫וחזרת לצלול.‬
‫אז ידעתי איזה מין גבר אתה תהיה.‬
‫תקשיב,‬
‫האחות אמרה לי שנפלת ושלא זכרת את זה.‬
‫אבא, יכול להיות שהיה לך שבץ.‬ ‫היית צריך לספר לי.‬
‫למה? היית עולה על המטוס הבא.‬
‫כדי שתוכל לקשקש לי על בתי אבות‬
‫ולעצבן את כולם?‬
‫כולנו יודעים שאני אהיה בסדר.‬
‫תפסיק לדאוג לי, ותתחיל לחשוב‬
‫אם אתה נכנס מחר שוב למערה, או לא.‬
‫הם לא ישאירו אותך לבד במערה.‬
‫תעזוב אותי, טייטאן.‬
‫וואו, מגניב.‬
‫חזירי הבר לנצח.‬
‫תכתוב את השם שלי למעלה.‬
‫זה לפי הסדר שבו אנחנו יוצאים.‬
‫אז לא משנה.‬
‫אתה יכול לכתוב אותי אחרון.‬
‫לצאת אחרון זה לא הדבר הכי גרוע בעולם.‬
‫מאיפה אתה יודע?‬
‫אתה טייטאן הגדול, אתה לא פוחד משום דבר.‬
‫נכון, אני קשוח.‬
‫אין לך מושג איך זה להיות אחרון‬
‫או כשמסתכלים עליך‬ ‫כאילו שאתה הכי חלש, גם אם זה לא נכון.‬
‫רציתי להיות ראשון לשם שינוי,‬
‫כדי להוכיח שאני אמיץ.‬
‫אבל עכשיו…‬
‫יכול להיות שאני לא אצא מפה אף פעם.‬
‫המים הולכים ומאיצים.‬
‫15 מ"מ בשעה, והקצב עולה.‬
‫הוא יבטל את החילוץ.‬
‫בשעות הקרובות,‬
‫הזרם יכה בצוללנים.‬
‫בקצב הזה, התאים הקטנים יוצפו לחלוטין.‬
‫יכול להיות שמי שיצלול מחר פנימה לא יחזור.‬
‫יחס הסיכון לתגמול השתנה לרעתנו,‬
‫והשאיר בידינו ברירה אכזרית.‬
‫אף אחד לא ייתן לילדים למות.‬
‫עליית המפלס תשנה את הטופוגרפיה של הצלילה.‬
‫יהיו תאים חדשים שאפשר ללכת בהם לאיבוד.‬
‫ייתכן שהחול יחסום את המעברים.‬
‫גם מי שרק יכין את מכלי האוויר,‬
‫יתמודד עם המים הכי מסוכנים שראינו עד כה.‬
‫לקח לנו כמעט חמש שעות‬ ‫להוציא את הילד הראשון.‬
‫עד סוף היום כמעט הגענו לשעתיים.‬
‫כדי שיהיה לנו סיכוי כלשהו לנצח את הסופה,‬
‫היום זה צריך לקחת תשעים דקות.‬
‫המערה הולכת ומוצפת.‬
‫הסופה מתקרבת, וכל שנייה חשובה.‬
‫הנסיבות השתנו.‬
‫אתה חייב לצאת מפה עכשיו.‬
‫אתה צריך לצאת כל עוד לצוללנים יש מספיק כוח‬
‫כדי לסחוב את המשקל שלך החוצה.‬
‫לא הסכמנו שאהיה האחרון לעזוב,‬ ‫למקרה שמשהו ישתבש?‬
‫אני יודע.‬
‫אם יקרה משהו,‬
‫כולם יבינו.‬
‫אני לא יכול לעזוב אותם.‬
‫אק.‬
‫אתה גיבור.‬
‫לא רק בעיני הילדים.‬
‫אתה גיבור בעיני כולנו.‬
‫ילדים.‬
‫עכשיו תור המאמן שלכם.‬
‫הוא לא רוצה לעזוב אתכם.‬
‫מה לעשות?‬
‫בבקשה, אק, תצא.‬
‫אתה יכול לחכות לי בחוץ.‬
‫אתה צריך לצאת.‬
‫אל תדאג לנו.‬ ‫-לך, אנחנו נסתדר.‬
‫אתה רואה?‬
‫אף אחד מהם לא היסס.‬
‫צריך ללכת, אק.‬
‫צריך ללכת עכשיו.‬
‫נראה אותך בצד השני.‬
‫קח.‬
‫אל תדאג.‬ ‫-אל תדאג, אק.‬
‫נתראה בחוץ.‬
‫אתה יכול.‬
‫תמשיך להילחם.‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫בהצלחה.‬
‫בהצלחה. אתה יכול, אק.‬
‫תעשה מה שאתה יכול.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫הארי, אתה בסדר?‬
‫הארי!‬
‫כן?‬
‫יש לך ילדים?‬
‫בן.‬
‫מה היית אומר לו אם היית יודע‬ ‫שייתכן שהוא לא יצא מהמערה?‬
‫הייתי עושה מה שכל הורה היה עושה.‬
‫הייתי אומר לו לא לדאוג.‬
‫כן.‬
‫מה קרה?‬
‫מה קרה לך?‬
‫אני פוחד לטבוע.‬
‫גם אני לא רוצה למות,‬
‫אבל אני רוצה‬ ‫לחבק את אמא שלי ולאכול אוכל אמיתי.‬
‫אני רוצה…‬ ‫-לעשות אמבטיה?‬
‫אני מעדיף למות תוך כדי ניסיון‬
‫לעשות את הדברים האלה שוב,‬
‫במקום לשבת פה ולדאוג בגלל מה שיכול לקרות.‬
‫טייטאן.‬
‫תורך.‬
‫אמא שלי אמרה לי פעם‬ ‫שלהיות אמיץ זה לא כמו לא לפחד,‬
‫זה לעשות משהו למרות הפחד.‬
‫השארתי לך שם משהו.‬
‫טייטאן.‬
‫- מארק -‬
‫אני לא יכול להבטיח לך שתצא מזה.‬
‫אבל פני המים עולים.‬
‫אני יכול להבטיח לך שאם תישאר פה, תמות.‬
‫אנחנו חייבים ללכת, טייטאן.‬
‫תחשוב על הבית שלך.‬
‫טוב, הוא לא בהכרה.‬
‫מה כל זה?‬
‫יש פה בטח ארבע או חמש.‬
‫מנות קרב בטעם דוריטוס קול ראנץ'.‬
‫צריך הפסקה?‬
‫לא.‬
‫המים בהתפצלות מתחילים להדוף אותנו.‬
‫צריך לזוז.‬
‫טוב, בואו נזוז.‬
‫- שמות הנעדרים -‬
‫- 13. מונגקול בונפיאם, מארק -‬
‫בדיוק ככה.‬
‫תורידו אותה.‬
‫איפה הספוג?‬
‫יהיה בסדר, מארק.‬
‫יכאב לך קצת,‬ ‫אבל צריך לבדוק אם המסכה עובדת.‬
‫לוודא שהיא באמת עובדת.‬
‫תחזיק.‬
‫בסדר.‬
‫זה בסדר?‬
‫סליחה שאין לנו משהו יותר טוב.‬
‫תגיד בבקשה לד"ר הארי שזה בסדר.‬
‫אני מוכן.‬
‫אנחנו צריכים לגלות מה הגורל שלנו.‬
‫הוא…‬
‫הוא אמר שהוא מוכן.‬
‫הוא אמר שאנחנו צריכים לגלות מה הגורל שלנו.‬
‫הוא צודק.‬
‫הגיע הזמן שכולנו נצא מהמערה הזאת.‬
‫אין לחץ במסכה, דוקטור.‬
‫אם ייכנסו אליה מים, הוא יטבע.‬
‫אז בוא נדאג שהוא יישאר במצב יציב.‬
‫כן.‬
‫ילד טוב.‬
‫אני אסתדר. בוא נארגן גם את הציוד שלך.‬
‫אל תדאג, אנחנו מאחוריך.‬
‫- תא 7 -‬
‫אנחנו זזים.‬
‫ג'ון יעביר את מארק לידי דייוויד בתא השישי,‬
‫כדי לא לאבד זמן על החלפת מכל.‬
‫למה אתה עדיין פה?‬
‫חיכיתי לך, כמובן.‬
‫זה היה טיפשי.‬
‫מקורותינו מאשרים‬
‫שהתנאים במערה מסוכנים מתמיד.‬
‫הילד האחרון עושה את דרכו‬ ‫אל מחוץ למערה ברגעים אלה.‬
‫המקורות טוענים שיש בעיה‬ ‫עם המסכה של הילד הקטן ביותר,‬
‫אם כי עדיין לא ברור‬ ‫מה המשמעות מבחינת מבצע החילוץ.‬
‫היי, בואו נזוז.‬
‫אנחנו מחכים לילד האחרון.‬
‫הילד האחרון? לא, הוא היה לפניי.‬
‫הוא עוד לא עבר פה.‬
‫טוב, כולם החוצה, עכשיו.‬
‫הארי, חבר, אתה לא יכול לחזור.‬ ‫אם תיתקל בבאק או באריות הים,‬
‫אתה תיהרג.‬
‫אפקורן צדק.‬
‫חצי מהתאים מוצפים כמעט לגמרי.‬
‫תתחילו לזוז.‬
‫- תא 5 -‬
‫תפסנו דג!‬ ‫-בסדר, קדימה!‬
‫באיטויי! זה באיטויי!‬
‫כן.‬
‫נתקלתי בסוללת חול וכמעט הטבעתי אותו.‬
‫תקשיב, זה קורה.‬
‫מפלס המים עולה ויש בוץ בכל מקום.‬
‫אתה בסדר?‬
‫הילד.‬
‫הנשימה שלו שטחית.‬
‫הוא יצטרך עוד מנה.‬
‫הוא יפסיק לנשום.‬
‫בשלב הזה,‬
‫יותר סביר שהוא יתעורר ויהרוג את שניכם.‬
‫היי. היי!‬
‫היי.‬
‫תקשיב לי.‬
‫אני אקח אותו, בסדר?‬
‫תמצא את חבל ההנחיה.‬
‫תעצום עיניים.‬
‫המים והסחופת רק יבלבלו אותך.‬
‫תעצום עיניים ותנסה להרגיש את החבל. בסדר?‬
‫טוב.‬ ‫-צא לדרך.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, מארק.‬
‫אל תפסיק לנשום לי עכשיו.‬
‫הנה!‬
‫ברוך שובך, מייק.‬
‫הנה באק. כל אריות הים חזרו.‬
‫המנוע שוב כבה.‬
‫אוי, לא.‬
‫נו כבר, הארי.‬
‫- תא 3 -‬
‫אנחנו חייבים ללכת!‬
‫לא! נשאר עוד ילד!‬
‫צוות הליבה נשאר, כל השאר החוצה!‬
‫מפולת!‬
‫כולם לצאת! זוזו!‬
‫מפולת! בואו נלך!‬
‫מפולת!‬
‫החוצה, עכשיו!‬
‫צריך לצאת מפה!‬
‫קדימה, זוזו!‬
‫מפולת!‬
‫מפולת! אי אפשר להיכנס!‬
‫מארק!‬
‫מהר! המערה מתמלאת!‬
‫קדימה, חבר קטן,‬
‫רק עוד פעם אחת.‬
‫תעזוב אותי!‬
‫מארק!‬
‫אל תיכנסי!‬
‫המערה מתמלאת!‬
‫תברחו!‬
‫מארק…‬
‫שולחן! מהר!‬
‫יותר מהר!‬
‫הילד בידינו.‬
‫מארק!‬
‫לא!‬
‫מארק.‬
‫עכשיו הכול בסדר.‬
‫מארק.‬
‫אתה חילצת את הילד הזה?‬
‫כולנו חילצנו אותו.‬
‫הנה הם.‬
‫הם פה? הוא הצליח לצאת?‬
‫כל 13 חזירי הבר שרדו!‬
‫- 10 ביולי, 2018‬ ‫18 ימים אחרי כניסת הילדים למערה -‬
‫כל הכבוד.‬
‫יש!‬
‫המושל!‬
‫עשינו את זה.‬
‫לא ידעתי אם תצליחו לצאת.‬
‫אתה יודע, נראה לי…‬
‫שד"ר האריס האמיתי היה גאה בך.‬
‫כל 13 חזירי הבר חולצו בשלום!‬
‫- המאמן אק -‬
‫"אינך לבדך, אנחנו איתך‬
‫"אהיה לצדך, אחזיק את ידך‬
‫"כשקר ונדמה שהגיע הסוף‬
‫"אין לאן ללכת, אני לא איכנע‬
‫"אחזיק מעמד‬
‫- טייטאן -‬
‫"כי אתה יודע שאצליח להגיע‬
‫"אתה יודע שאני פה בשבילך"‬
‫תראה להם מה זה!‬
‫"אין ברירה כשמדובר באמת‬
‫- ביו -‬
‫"אמשיך להחזיק מעמד"‬
‫- פונג -‬
‫"כה רחוק, הלוואי שהיית פה‬
‫"לפני שיהיה מאוחר‬ ‫הכול עלול להיעלם‬
‫"לפני שהדלתות ייסגרו ויגיע הקץ‬
‫"איתך לצדי אלחם ואגונן‬
‫"אילחם ואגונן"‬
‫קדימה! קח אותו!‬
‫"אמשיך להחזיק מעמד‬
‫"כי נעבור גם את זה‬
‫"תישאר חזק‬
‫"אתה יודע שאני פה בשבילך‬
‫- ניק -‬
‫"אין דבר שתוכל להגיד‬
‫"אז תמשיך להחזיק מעמד‬
‫"כי אתה יודע שתעבור את זה‬
‫"תמשיך להחזיק מעמד‬
‫"כי אתה יודע שתעבור את זה‬
‫"תישאר חזק‬
‫"אתה יודע שאני פה בשבילך‬
‫"אין דבר שתוכל להגיד, דבר שתוכל לעשות‬
‫"אין דרך אחרת כשמדובר באמת‬
‫"אז תמשיך להחזיק מעמד‬
‫"כי אתה יודע שנעבור את זה‬
‫"תמשיך להחזיק מעמד‬
‫"תישאר חזק‬
‫"תמשיך להחזיק מעמד‬
‫"תישאר חזק"‬
‫אומרים שאפשר לראות‬ ‫את צורת גופה בקו הרקיע של ההרים.‬
‫זאת תזכורת לכך‬
‫שהחובה הגדולה ביותר במשפחות‬ ‫היא לאהוב אלה את אלה.‬
‫אני מקווה שכולכם‬ ‫תתייחסו אחד לשני כמו למשפחה.‬
‫- לזכר בים‬ ‫2022-1996 -‬
‫- מקדש לצ'או מיי ננג נון -‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬