EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Är det hon?
Den makalösa som charmat prinsen.
En späd ung dam utan kungligt blod.
Alla har visst en åsikt.
När kommer Hennes Majestät, tro?
Jag svimmar snart av hunger.
Mamma, vi är vid hovet!
Ingen ser mig, raring.
Mamma!
Det var utsökt.
Du ser lite spänd ut. Det har du varit på sistone.
-Jag har mycket att tänka på. -Onekligen.
Hennes Majestät drottningen
och hennes ärade nevö prins Friedrich av Preussen.
Fröken Bridgerton, det gläder mig så att ni tackade ja till min inbjudan.
Ni smickrar mig, Ers Höghet.
Det är ofrånkomligt. Ni är perfektionen själv.
Ge henne gåvan.
Jag tog med en gåva.
Mår ni inte bra?
Jovisst. Självklart.
Halsbandet är underbart.
-Hon blir en förtjusande prinsessa. -Verkligen, Ers Majestät.
I en stad fylld av ambitiösa mödrar och lycksökande herrar,
är det en bedrift att gifta sig uppåt.
Men Daphne Bridgertons avancemang från framtida hertiginna till prinsessa
är en bedrift som till och med jag måste applådera.
Är det sant? Ska min syster bli prinsessa?
Lugna dig. Vi är inte förlovade än.
Måste du bära krona då?
Ja, vid formella tillfällen, om vi faktiskt gifter oss.
-Måste du tala preussiska? -Tyska.
Kanske det, om vi faktiskt gifter oss.
Ska du flytta till ett slott nånstans långt bort?
-Borde inte du vara med din guvernant? -Jo.
Men hon undrar samma saker som jag.
Men jag känner mig inte beredd att avfärda hertigen av Hastings så lätt.
Diamanten har glidit honom mellan fingrarna för en stund,
men han verkar inte vara den som duckar för en strid.
Bryter säcken på tyska eller inbillar jag mig bara?
Påminn mig.
Är det en boxningsmatch eller en komedikväll du ska delta i?
-Jag trodde att du hade glömt. -Nej.
Men du får tyvärr klara dig utan din största beundrare i eftermiddag.
Alice ska vara där.
Jag ska lämna England.
Jag är klar här.
Det är inte Will.
Det är mitt livs match.
-Jag är inte favorit. -Will…
Dina vänner vet att du tränar med mig. Utan dig satsar ingen på mig.
Jag har inga vänner.
När du är klar med irländaren kan du väl puckla på Hans nåds självömkan?
Jag vädjar till dig att inte missa matchen.
Det enda han vill missa
är en skymt av Bridgerton-flickan och prinsen.
-Du kanske har rätt. -Ni vet att jag står här, va?
Jag är inte alls så betuttad som ni och lady Whistledown tror.
Det enda vi tänker på är att mätta våra barn.
Ni kanske kan anstränga er lite idag, så att vi och organisatören går med vinst.
Vadå? Du älskar mig inte för att jag är fin i kanten.
Hon syr som en gudinna.
Och naturligtvis sjunger hon och spelar piano.
Ge mig ett leende.
-Ursäkta? -Jag vill se dina tänder.
Är hon enfaldig?
Jisses, nej! Vad lustig ni är!
Fröken Thompson, visa lord Rutledge ert fina leende.
Fröken Thompson?
Tänderna avslöjar mycket.
Soldattänder. Från slagfältet.
De kostade en rejäl slant.
Jag måste se henne bland folk,
-så jag får se hur hon uppför sig. -Javisst.
Vi ska på Trowbridge-balen ikväll.
Nåväl. Adjö, Featherington.
Rutledge.
Du kan inte mena allvar.
Hur understår du dig att bete dig så?
Ser du nu vad jag får stå ut med?
Det har varit friare på besök varje dag. Varför skulle jag välja den äckliga…
De uppvaktar dig bara. Det kan ta veckor eller månader.
Även om nån av dem äktade dig imorgon,
hur tror du att han reagerar om ett halvår när ungen ploppar ut kärnfrisk?
Lord Rutledge vill ha en arvinge. Han ställer inga frågor.
-Hon knuffade mig! -Nej, mig!
Tyst med er! Åh, mina nerver…
Marina?
Ska jag stanna hemma?
Påminn mig igen.
Varför kan vi inte skicka hem fröken Thompson till fadern?
Det kommer inte på fråga.
Herrbesök. Herr Albion Finch.
God dag.
Tusenskönor besvärar alltid min näsa.
Fröken Thompson tar inte emot besök.
Det gör inget. Jag vill träffa fröken Featherington.
Fröken Philippa Featherington?
Tack, herrn.
Jag förstår inte varför kvinnor ska ha fjädrar i håret.
Varför betona hur fågellika vi är när vi skränar efter mäns uppmärksamhet?
Vad gör vi här då?
Jag gör hellre vad som helst än stannar hemma.
Alla pratar bara om Daphne och hennes friare.
Uppvaktar prinsen henne? Ser du fram emot förlovningen?
Pen, när hon förlovar sig står jag näst i kö.
-Jag hoppas att hon aldrig gifter sig. -Det måste hon göra.
Varför får vi bara välja mellan skränandet eller att aldrig lämna boet?
Jag kanske vill flyga!
Vet du vem som flyger? Lady Whistledown. Högt uppe i det blå.
En smart affärskvinna som lurar hela societeten
och håvar in deras pengar. Vilket liv hon måste leva.
Hon är självständig. Man vet att hon inte står och ler på baler
för att få nån att fjättra henne vid äktenskapet.
-Vad du fantiserar. -Vi måste träffa henne.
Jag vill höra hur hon undvek ett så hemskt och ointressant öde.
-Identiteten är en välbevarad hemlighet. -Vi är fiffigast i societeten.
-Om nån kan hitta henne, är det vi. -Min vecka är tyvärr redan fullbokad.
Spela sjuk.
Säg att Marina har smittat dig.
-Hur mår hon nu? -Lite bättre.
Men det vore elakt av mig att inte finnas där för henne nu.
Men jag håller tummarna för dig.
Den här. Jag behöver en ny penna för att lista de misstänkta.
Tack.
DAGENS FAJT ÄR MELLAN WILL MONDRICH OCH BILLY GILLESPIE
Tänk om mamma visste att jag var här…
Hon skulle nog skälla mer på mig än dig.
Där har du din prins.
Ni ska få vara i fred.
Det är förvånande men trevligt att se er här.
Jag bad er bror ta med er för att få umgås med er,
men vågade inte tro på det.
De flesta damer jag har träffat är för känsliga för sån här brutalitet.
Ni har nog inga systrar om ni tror att kvinnor är känsliga och blida.
Besök sömmerskan när det råder brist på silke, så får ni se.
Då har jag mycket kvar att lära.
Ni får gärna göra mig sällskap och berätta mer.
Fröken Bridgerton?
Självklart. Så gärna.
Herr Mondrich, ni har visst tränat med hertigen.
Nu ska vi inte överdriva. Jag är bara elev.
-Vi sparrar. -Hans nåd är blygsam.
Han är den minst ömkliga jag har tränat.
Ni gör klokt i att satsa på mig idag. Eller hur, Hastings?
-Hastings? -Självklart.
Den otippade herr Mondrich kommer att segra idag.
Jag satsade 40 shilling på herr Gillespie. Han är ju prinsens man.
Varsågoda och sätt er, mitt herrskap! Matchen börjar strax!
Se upp!
Lugn. Han är av segt virke.
-Bra! Fortsätt! -Kom igen nu! Jobba med fötterna!
Berätta, Ers Höghet. Har ni hemlängtan?
Jag har aldrig besökt Preussen, men det ska vara vackert.
Visst har det sin charm.
Men jag gick i skolan här i England,
och tänker ofta att jag helst skulle bo och skaffa familj här.
Ursäkta om jag är rättfram,
men ni står nära er familj, inte sant?
Ja. Det finns inget som betyder mer för mig.
Står ni nära er?
Jag växte upp med många kusiner,
och önskar att mina barn också får ha det så en dag.
Om min fru samtycker, så klart.
Kom igen, Billy!
Kom igen!
Fokusera, Mondrich! Var med nu!
Kom igen, Gillespie! Ge honom en snyting!
Bra! En till!
Bra, Mondrich!
-Ni garanterade vinsten. -Mina herrar! Ni ska få era pengar.
Ge mig två dagar att ordna det.
Samma gamla ursäkter…
Vad sägs, Bridgerton?
Faller den er mer i smaken?
Herr Granville…
De kanske kan ta den till Somerset House och hänga den bredvid min.
Jag är skyldig er en ursäkt.
Inte alls.
Jag har inget emot er eleganta kritik.
Jaha?
Lite väl dyster för min smak.
En tragedi. Hunden förtjänade bättre.
Var hänger era?
-Mina… -Era verk.
Menar ni att ni inte är konstnär?
Tja, visst händer det väl att jag… Jag menar…
Ni menar nog "ja" och "tack".
Ni borde besöka min studio.
Där finns mina riktiga verk. De inte är lika…
Hur var det ni uttryckte det? "Kalla och själlösa"?
Det får jag visst äta upp.
Jag hörde att du ska lämna stan.
Det stämmer.
Jag missbedömde dig. Jag tvekade,
men nu verkar det som om dina avsikter var hedervärda.
Daphne har hittat en prins och du ger dig av.
En dag kanske vi kan skratta åt det.
Kanske det.
Beklagar du att jag ger mig av?
Nu ska vi inte överdriva.
Lord Bridgerton.
Ers Höghet.
De sa att ni var här. Ett ord?
Javisst.
-Tog din bror med dig dit? -Han hade ögonen på mig hela tiden.
Det kvittar. Unga damer hör inte hemma på en boxningsmatch.
Gör en prins det? Var han där?
Det var han.
Det är avskyvärt och barbariskt.
Och hertigen?
-Ja? -Ja?
Var han också där?
Det vet jag inte.
I så fall såg jag honom inte.
-Vad skriver du? -Inget.
Du sitter jämt och skriver ingenting.
Visst. Francesca ska nog få höra hur beskäftig du är.
Mamma. Daph.
-Tog du med din syster på boxning? -Åthutningen får vänta.
Prins Friedrich har bett mig om tillstånd att fria.
Redan?
-Vad sa du? -Att jag inte kan svara för min syster.
Jag har inga invändningar. Han har gott rykte.
Du har mitt stöd vad du än bestämmer dig för.
Jag…
Du behöver inte bestämma dig nu. Ni har ju nyss träffats.
Säg till när du vet, så meddelar jag honom.
Ja.
Det är ett fint halsband.
Tycker du om det?
Det är väldigt vackert.
Men tycker du om det?
Säg det bara om det är nåt du vill ha sagt.
Jag undrar bara…
-Vad ska hertigen tycka om du bär det? -Mamma!
Du har inte tackat ja till prinsen än. Lås inte fast dig vid nåt.
Jag bryr mig inte om vad hertigen tycker.
Han kommer inte ens ikväll.
-Vad hände mellan er? -Inget. Han ska ge sig av.
Jag känner min dotter. Det var nåt mellan er.
Nej. Du vet ingenting.
-Daphne, jag vet vad jag såg. -Det du såg… var en lögn.
Va?
Det var en lögn.
Det var en bluff.
Hertigen och jag låtsades bara
för att jag skulle locka friare av högre rang,
för att jag skulle verka mer tilldragande.
Det var en överenskommelse. Vi spelade, och det funkade.
Vi fick som vi ville. Du också. Nu har jag en prins. Var stolt.
Det jag ville var att du skulle få den bästa,
vad gäller kärlek, inte rang.
-Och det jag såg mellan dig och hertigen… -Det var inte äkta, mamma!
Inget av det du såg var äkta.
Och det är över nu.
Jag behöver inte låtsas längre.
Förlåt, mamma.
Jag är hemskt ledsen.
Det är ett vackert halsband.
Jag borde tycka om det.
Jag borde väl säga att det har varit härligt att ha er här,
men jag brukar överlåta lismandet åt de andra inom societeten.
Jag kommer att sakna er också, lady Danbury.
Tänker ni berätta vart ni ska den här gången?
Det vet jag inte än, men…
Det spelar väl ingen roll.
Ni reser väl till nåt avlägset hörn och gör som ni alltid har gjort.
-Vad menar ni? -Att ni tar allt ni har för givet.
Den unga mannen jag var stolt över att uppfostra…
Jag hade väntat mig mer.
Bättre omdöme, mer förståelse och mer uppskattning.
Lady Danbury…
Ni lät den unga damen glida er mellan fingrarna utan vidare.
Jag förstår att ni anser att sånt som kärlek, hängivenhet
och tillgivenhet är trivialt och betydelselöst.
Inser ni att det är just såna saker som har banat väg
för en ny sorts framtid i vårt samhälle?
Se på vår drottning och vår kung. Se på deras äktenskap.
Se på allt det gör för oss och vad det tillåter oss att bli.
Vi var två separata samhällen, åtskilda av färg,
tills en kung blev förälskad i en av oss.
Kärlek besegrar allt, Ers nåd.
Det återstår att se.
Kungen må ha valt sin drottning.
Han må ha höjt vår status till hertigar och kungligheter,
men med minsta nyck…
…kan han också ändra sig.
Vi vet ju alla att hans förnuft hänger på en skör tråd.
Så tyvärr, lady Danbury. Jag håller inte med.
Kärlek förändrar ingenting.
Skeppet sätter segel kl. 21.15.
Jag ska skriva till er, vad slutmålet än blir.
Som ni vet finns det inget jag älskar mer än en skandal.
Kvällens soaré lovar gott på den fronten,
tack vare den nyblivna änkan lady Trowbridge.
En del kallar hennes fester alltför provokativa,
och jag vill varna unga damer
för att låta sig dras med av den sensuella stämningen.
En enda skandalös händelse mellan ett ogift par,
en oförsiktig beröring, eller Gud förbjude, en kyss,
skulle oundvikligen leda till den unga damens fördärv.
Lord Rutledge.
Fröken Thompson har knappt kunnat tåla sig.
Så gärna vill hon samtala med er.
Vi behöver inte samtala, men jag vill gärna se henne dansa.
-Herr Finch. -Ursäkta, fröken Featherington.
En sån ljuvlig klänning!
Den har exakt samma nyans som Gloucester-osten er mor serverade.
Jag älskar ost.
Det gör jag också, herr Finch.
Men jag föredrar Stilton framför cheddar.
Det kanske blir två bröllop den här säsongen.
Det betvivlar jag.
Daphne! Du ser strålande ut, som vanligt.
Tack, Cressida.
Du kunde ha valt vem som helst. Herrarna står på kö.
Ändå var du tvungen att förstöra min chans till lycka.
Jag visste att vi skulle bli rivaler, men inte att du skulle bli min fiende.
Han har gjort sitt val, Cressida.
Vad ska jag göra åt det?
Fröken Bridgerton. Ni ser fantastisk ut som vanligt.
Tack, Ers Höghet.
Jag hoppas att ni hinner med en dans.
Det tror jag nog.
Jeffries!
Ers nåd.
Varför är tavlan här och inte på Somerset House?
Har herrn glömt? Ni ville ha tillbaka den.
Det var inte särskilt lätt att ordna.
Herr Bridgerton.
-Kom in. -Tack.
Jag vet inte vad jag väntade mig, men det var inte detta.
Det är bara en samling av likasinnade.
Jag ska visa er vad jag jobbar på.
De talar om krig för att avleda från orättvisorna.
De behöver inga krig för det.
Det räcker med Whistledown för att vända bort deras blickar.
Vad tycks?
-Det är långt från Somerset House. -Det tar jag som en komplimang.
Jag måste säga att jag är avundsjuk. Lever ni så här?
Det har sina fördelar att vara andra sonen.
Arvingar har allt ansvar. Andra söner har roligt.
Så…
…gå och ha lite roligt.
Anthony.
Fröken Addington, niece till greven av Lindsay.
Angenämt.
Där ser ni.
Vilken tillställning, lady Trowbridge.
Ni har en… oefterliknelig smak.
En sån komplimang, lady Featherington, särskilt när ni säger det.
Philippa, borde inte du dansa med herr Finch?
Torka tårarna.
Hon ska alltid vara så dramatisk, mamma.
Herr Finch vill inte ens möta min blick.
Pappa sa nåt till honom och nu…
Jag älskade honom.
Vad har du sagt till herr Finch?
Han är ingen lord, men ett passande val. Han är enda friaren.
Då får vi vänta till nästa säsong.
-Med två andra som är ogifta? -Alla kan vänta, vad mig beträffar.
Vill du skämma ut mig ytterligare ikväll?
Det vore oförståndigt.
Vad gör ni i mitt rum?
Mamma bad mig hämta senaste texten av lady Whistledown.
Hon vill se hur ofta hon nämnt Daphne och prins Friedrich.
Frun är på Trowbridge-balen.
Hon verkade inte så glad över prins Friedrich.
Varför har du Whistledowns texter?
Måste jag förklara mig för er?
Ja, det måste du. Jag är trots allt en Bridgerton.
Jag torkade er där bak innan ni ens kunde gå.
Jag uppskattar inte tonfallet.
Jag frågar igen: Vad gör ni i mitt rum, Eloise?
Du kanske är Lady Whistledown.
Eller nån annan som tillhör tjänstefolket.
-Jag trodde att ni var den smarta. -Ursäkta?
Tror ni att en tjänare hinner med att vara lady Whistledown,
trots allt arbete vi utför?
Tror ni att jag skulle arbeta här om jag hade Whistledowns pengar?
Det gör ont.
Ut härifrån.
Värden ser kinkig ut.
Måste vi gå när han somnar, tro?
Tur att hon fick fram en arvinge innan gubben bet i gräset.
Verkligen.
Men är inte pojken slående lik
lady Trowbridges betjänt?
Penelope! Vilken gliring!
Fröken Thompson har fullt upp. Är hon verkligen intresserad av lord Rutledge?
Det enda hon är intresserad av nu
är en snabb undsättning.
Du har rätt.
Colin, jag menade inte…
En till?
En tredje dans skulle nog anses vara opassande.
Ni behöver inte spela dygdig inför mig.
Det är inte den enda egenskapen en fru ska ha.
Fröken Thompson. Får jag lov?
-Mår ni bättre nu? -Ja. Men jag var väldigt sjuk.
Vilken märklig sjukdom ni drabbades av.
Den har manifesterat sig i en levande spottfabrik med stora tänder.
-Är det bara jag som ser den? -Nej, jag också.
Men en svängom kanske råder bot på det.
De ser ut att ha roligt.
Ja. Min bror Colin vet hur man gör saker minnesvärda.
Jag kanske gör detsamma.
Jag vet att vi inte har känt varann så länge,
men i samma stund som jag såg er…
-Där är ni ju. -Ja, Ers Höghet.
Som sagt…
En del i Preussen tror att jag flyr,
men jag reste hit för att hitta nån att dela livet med,
nån att bilda familj med.
Därför återstår bara en fråga.
-Fröken Bridgerton… -Ursäkta.
Jag måste fräscha upp mig.
Är ni förlovad än, fröken Bridgerton?
Lova att ordna ett möte med en av prinsens bröder.
Se dig för, min ängel.
Fröken Bridgerton.
Vad gör du här?
Du skulle lämna London.
Ja. Det ska jag också.
-Jag ville ta farväl. -Av vem då?
-Av dig. -Det behövs inte.
Vi är inte vänner. Du var mycket tydlig på den punkten.
-Jag ber om ursäkt. -Gör inte det.
Jag tänker inte låta mig förledas mer.
Du är min vän och sen inte. Du är en bluff och sen inte.
-Du är ledsen… -Det är jag.
Det må så vara.
Men din ursäkt gör varken till eller från för mig,
precis som din avfärd.
Jag ska gifta mig med prinsen och bli lycklig.
Kommer du att bli det? Lycklig?
Varför inte?
Prins Friedrich är snäll och tillgiven…
…och han vet vad han vill.
Han är en bra man, som blir en bra far.
Tror du att han är bästa mannen för dig?
Ifrågasätter du mina val?
Det är mina val, inte dina.
Jag ifrågasätter inte ditt val att flacka runt, ensam och övergiven.
Jag behöver inte förklara mig. Jag är inte skyldig dig nåt.
Han är perfekt för mig. Jag blir prinsessa!
Ska du inte säga nåt?
Gå då.
Nåväl.
Fröken Bridgerton.
Fröken Bridgerton!
Kom tillbaka till festen. Stanna!
-Följ inte efter mig. -Det är farligt här ute.
-Jag förbjuder dig att gå längre. -Du bestämmer inte över mig.
Daphne.
Kan du inte lyssna?
Jag ber uppriktigt om ursäkt.
Jag…
Din skitstövel!
Anthony!
-Du ska gifta dig med henne. -Va?
Omedelbart. Jag hoppas att ingen såg er och att min systers rykte inte tar skada.
-Ni ska gifta er! -Men bror!
Det går inte.
Vägrar du gifta dig när du har besudlat henne?
-Tänk att du är en sån usling. -Jag kan inte gifta mig med henne.
Då har jag inget val. Jag kräver en uppgörelse.
-En duell? Nej, Anthony… -Han vanhedrade dig.
Han vanhedrar oss båda, och namnet Bridgerton.
Jag har missbedömt dig. Du har lurat oss, men hon ska inte betala för mina misstag.
-Vi gör upp som herrar. -Jag förstår.
Vi ses i gryningen.
Jag förstår inte.
Vill du hellre dö än gifta dig med mig?
Jag är hemskt ledsen.
Vi måste gå innan nån ser oss, Daph.
Champagne! Vilket lustigt ord det är.
Daphne har huvudvärk. Jag följer henne hem.
Ta hand om mamma.
Daphne, vad blek du är. Var det kallt ute i trädgården?
-Ni har potential. -Äsch.
Ni uttalar er om andras verk, men saknar öga för era egna.
-Linjerna blev inte som de skulle. -Ta emot komplimangen.
Ingen sätter sig till doms över nån här. Det lämnade ni i Mayfair.
Ni är fri att vara er själv här…
…om ni vill, så klart.
Det funkar för mig.
Jag har inte varit missnöjd med mina linjer på länge nu.
-Jag har gjort värre ifrån mig. -Kör till.
Jag har visst haft för trevligt ikväll.
Jag borde gå.
Som ni vill. Men kom tillbaka när ni vill, för att öva eller för att samtala.
Jag följer er.
Jag visste att nåt var på tok,
men satte jag mig på tvären? Nej. Jag gjorde som han sa.
Men att skrämma bort Philippas enda friare…
Det går inte för sig. Outhärdliga karl!
Vakta dörren.
Vad är det ni letar efter?
Det vet jag inte förrän jag hittar det.
Pen, han är snäll, rolig och överraskande bra på att dansa.
Och du har säkert sett honom med de minsta i familjen.
Han blir en underbar pappa.
Men nog är väl Colin för ung för att gifta sig?
Du behöver nån som friar snart.
Det är just därför han är perfekt.
Såg du hur han kom till undsättning förut?
Han är inte som andra unga män som håller inne med sina känslor.
Han är ivrig.
Jag tror att han kan fria snart.
Då slipper jag Rutledge.
-Förlåt. Håller jag dig vaken? -Ja, jag känner mig väldigt trött.
Men Pen… Det bästa är att jag kan bo kvar i stan när vi gifter oss.
Du och Eloise står så nära varann att vi blir som systrar.
Tänka sig.
Jag har en teori.
-Det är sent. -En bra teori om lady Whistledown.
Jag trodde att hon tillhörde tjänstefolket, men det var fel.
Vem har tid och möjlighet att utmärka sig så?
Vem blir bjuden på alla fester och får höra allt obemärkt?
Kan vi prata imorgon?
Hon är fri och ohindrad i samhället.
Hon är ensamstående och välbärgad. En änka
som deltar utan att nån fäster vikt vid henne.
-Medan du var på balen… -Jag bryr mig inte!
Folk har riktiga, vuxna problem,
som inte på nåt vis rör en författares hemliga identitet.
Är du vuxen helt plötsligt?
Jag är gammal nog att debutera. Jag har viktigare saker att tänka på.
-Som vadå? -Som äktenskap.
-Inte bryr du dig om sånt. -Jo!
Du förstår inte. Alla är inte söta Bridgerton-flickor.
Eloise, jag… Vänta!
Tack, Humboldt. Det var allt.
Du ska veta att jag inte är arg på dig. Du har ingen skuld i det som hände.
Behandla mig inte som ett barn. Jag gjorde det här.
-Han utnyttjade dig. -Jag tog mig också friheter.
Du förstår inte.
Jag borde ha skyddat dig. Jag vet hur han är.
Tror du att jag är oförmögen att fatta egna beslut bara för att jag är kvinna?
Är det så?
Bryr du dig ens om att jag har blivit vanhedrad
eller är det ditt manliga ego som måste tillfredsställas?
Gå och lägg dig.
Ni kan inte duellera.
För det första är det olagligt.
Ni kan bli gripna båda två, eller dö.
-Det måste gå att lösa. -Hur då?
Jag gör det inte lättvindigt, men det är så det går till.
-Om det blir känt… -Det kan jag leva med.
Men jag kan inte leva med ansvaret för hertigens död.
Eller din, hur frestande det än känns just nu.
Både din och dina systrars heder står på spel, liksom familjens namn.
-Det är bestämt. -Det är vansinne!
Vad är det?
Vi måste talas vid.
Gå och lägg dig, Daphne.
Du måste vara min sekond.
Tänk om du dör.
Då ärver du titeln och egendomarna.
Och om du dödar Hastings?
Då måste jag lämna landet, och du blir familjens överhuvud.
Givetvis inte. Du är uppenbarligen nykter.
Jag är nykter nog för att veta när du är näsvis.
-God natt, raring. -God natt, mamma.
Kom hit.
Jisses. Har nån dött?
Vad sysslar du med?
Jag är i desperat behov av nåt att dricka.
Och då kom du hit?
-Skulle inte du ge dig av? -Ändrade planer.
För så här fin konjak får du tala om vad som pågår.
Jag ska möta Anthony Bridgerton i gryningen.
Be om ursäkt, vad det än gäller. Han förlåter dig säkert.
Inte när det gäller hans syster.
Och hur förolämpad blev hon?
En sekond behöver två glas.
-Du får inte vara det. -Försök hindra mig.
Du har vandrat för långt hemifrån ikväll.
Siena, snälla.
Jag vet att vi inte kan vara tillsammans här.
Men tänk om situationen var en annan,
nånstans där vi blir accepterade utan att bli skuldbelagda.
-Skulle du vilja ha mig då? -Du pratar i nattmössan,
-men du berövar mig min sömn. -Jag ska duellera.
-En fråga om heder? -Om jag överlever är jag fri…
Fri från samhället och alla regler som håller oss isär.
Vi kan ge oss av tillsammans, Siena.
Jag ber om ursäkt.
Jag ska inte störa dig igen.
-Vad gör du här inne? -Tyst med dig.
Jag hittade din bokföring under alla gamla tidningar.
Jag känner till transaktionerna…
…och alla konton.
-Du vet inte… -Jag vet allt.
Jag känner till ditt spelande och dina skulder.
Du har gjort av med alla våra pengar.
-Jag vägrar… -Även flickornas hemgifter!
Visst var det därför du avvisade herr Finch för vår kära Philippa?
Visst var det därför fröken Thompson skulle stanna här?
Du står i skuld till hennes far. Frågan är alltså inte vad jag vet.
Frågan är vad du ska göra åt det.
Men du…
Du…
Archibald…
Jag har svikit dig!
Jag har svikit våra döttrar!
Jag…
Jag vet inte vad jag ska göra.
Portia…
Jag vet inte vad jag ska göra.
-Var är de? -Daph…
-Berätta var de ska duellera. -Varför då?
-Jag måste hindra dem. -Hastings har vanhedrat dig.
-Han måste straffas. -Inte med döden.
Så blir det inte. Hertigen minns sin heder när han ser in i pistolmynningen.
Och annars?
Då gör de det gentlemannamässiga och missar med flit.
Låt dem reda ut det här själva.
Vet du hur många gånger nån har sagt det?
Att jag ska låta män sköta sitt och inte lägga mig i deras affärer,
trots att det gäller min framtid och min familj.
Anthony är för arg för att missa och Simon för envis för att ge sig.
Du såg dem inte förut.
Nej, det gjorde ingen annan heller.
Var glad för att ingen såg nåt.
Daphne, vad blek du är. Var det kallt ute i trädgården?
Det var nån som såg oss.
Cressida Cowper.
Du måste berätta, Colin. Var är de?
Jag uppskattar att ni kom, doktorn.
Har ni pengarna?
Nåväl. Försök att inte dö i min närvaro.
Var ska min bror sikta om han bara vill såra?
Tror du att du kan styra en avfyrad kula?
Då är du en dåre eller kungens bästa skarpskytt.
Vilket är det?
Jag vill ta upp en sak till.
Jag har fått instruktioner. Jag ska kontakta advokat och slå vakt om…
En uppgift till. I min skrivbordslåda finns namnet på en dam.
Ta hand om henne om jag dör. Svär du?
-Benedict… -Jag svär.
-Bror… -Det var allt.
-Är det nåt du behöver? -Allt är ordnat.
Jag beklagar, vad det nu är värt.
Din ursäkt är inget värd.
-Redo! -Redo!
Sluta!
Daphne!
Syster! Undan!
Herregud.
Är du oskadd? Svara!
Jag mår bra, men det är knappast er förtjänst.
-Vad sysslar du med? -Ska du säga!
Du red in i en duell!
Låt mig tala med hertigen.
-Daphne… -Låt mig tala med hertigen.
Fatta er kort.
Jag har inte ändrat mig.
Det måste du. För bådas vår skull.
Simon, nån såg oss.
Cressida Cowper såg oss i trädgården. Hon vet.
Det är inte bara ditt liv som står på spel nu.
Om du inte gifter dig med mig blir det mitt fördärv.
Det går inte, Daphne.
Hörde du inte vad jag sa?
Nån vet vad vi har gjort och hon lär inte hålla tyst.
Vad kan du ha för skäl för att döma mig till vanära?
Har du verkligen så låga tankar om mig?
Det är för att jag har så höga tankar om dig.
Du älskar mig inte,
-men hur kan du förakta mig så? -Daphne…
Om vi skulle gifta oss…
…skulle vi aldrig få barn.
Det är ju din dröm att bli mamma.
Att ha ett kärleksfullt, lyckligt hem, som det du växte upp i.
Det förtjänar du.
Du förtjänar allt du önskar dig.
Jag kan inte ge dig det.
Jag kan inte kräva en sån uppoffring av dig.
Snälla Daphne, för din egen skull…
Kliv åt sidan och låt din bror avsluta det här.
Skynda på. Nån kan se oss.
Det behövs inte.
Hertigen och jag ska gifta oss.
Undertexter: Love Waurio