A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Jó reggelt, kisasszony!
Rose!
Édesanyám ébren van már?
Nem vittem túlzásba.
Tényleg. Csak nem aludtam jól.
Hozok egy pohár nyers tojást fokhagymával, asszonyom.
Az biztos segít.
Jobban vagy, drágám?
Talán én is elkaptam ugyanazt, ami miatt előbb haza kellett jönnöd.
Szörnyen fáj a fejem.
Mi az?
Eljegyeztek.
Micsoda kiváló hír!
Királyi hercegné leszel.
- Nem. - Nem?
Nem az leszek. Anya, Hastings hercege jegyzett el.
Megkérte a kezemet, és igen mondtam.
Nem tűnsz boldognak. Mi a baj?
Semmi. Nincs semmi baj.
Csak olyan gyorsan történt. Nem volt még időm feldolgozni.
De repesek az örömtől, mama, tényleg.
Hát persze. Hercegné leszel!
Ó, drágám!
Tudtam, hogy van valami köztetek.
Színlelés ide vagy oda!
Mesélj el mindent! Hogy vagy?
Szerelmes vagyok,
nem is tudom, hogy bírok ki egy egész hónapot az esküvőig.
Nem kaphatnánk különleges engedélyt, hogy már a héten egybekelhessünk?
Nem kívánok hazudni neked, de a herceg és én…
Nem kell semmit elmondanod.
Akármi is történt köztetek, nem baj.
Tudom, hogy a felsőbb körök nagy feneket kerítenek ennek…
de szerelemben gyakrabban megesik az ilyen, mint gondolnád.
Édesatyáddal mi is nehezen tűrtőztettük a szenvedélyünket.
Az itala, asszonyom.
Nem lesz rá szükség, Wilson. Sokkal jobban érzem magam.
Három napunk van megszervezni egy esküvőt.
Drága leányom!
Valóra válik az álmod. Szerelemből fogsz házasodni.
Bár a szerénység mondhatni az erény jele,
e szerző aligha erényes nő.
Így hát nagy örömömre szolgál bejelenteni
a mások által megkérdőjelezett hírt, amelyben én sosem kételkedtem.
Az év legpompásabb esküvője lesz.
A bálterem tulipánnal és selyemmel lesz tele.
Miss Bridgerton és az unokaöcsém csak a legjobbat érdemlik.
Mit ír Whistledown a diadalmamról a legutóbbi számban?
A szezon gyémántja párra lelt,
hivatalosan is Hastings hercegének jegyese lett.
Történt valami?
Az ara kétségkívül
lelkes izgatottsággal várja a közelgő menyegzőt…
Át kell majd szabatni az esküvői ruhámat és a kelengyémet…
- Biztos kimaradt valamit. - Én mindenről gondoskodom.
Képzelje, szombatra hercegné lesz!
…amely, úgy tűnik, meglehetősen hamar lesz.
Persze csak két okból kér bárki különleges engedélyt,
hogy az oltárhoz rohanhasson: igaz szerelemből,
vagy egy botrány eltussolásáért.
Milyen érzés szerelmesnek lenni, nővérkém?
Mintha egy szirtről leugorva ripityára törnél.
Nem jó hasonlat?
Attól tartok, nem találok rá szavakat, Hyacinth.
A következő szezonban biztosan te is megtudod, milyen érzés, Eloise.
Szerinted a példádat fogom követni? Hát várhatna rám szörnyűbb sors?
Ugye tudod, hogy az esküvőmmel precedenst teremtek neked?
Lehetnél hálás.
Egyetlen dologért vagyok hálás: hogy nem te vagyok.
Miss Daphne!
Királyi őfensége, Frigyes herceg keresi.
- Sajnálom. - Nincs mit sajnálnia.
Nem tett ígéretet.
Bár azt hittem, egyetértésben voltunk a jövőnket illetően.
De… az én hibám, hogy udvariasságát többként értelmeztem.
Nem. Jól értelmezte.
Akkor miért…
Ugye beleegyezett az eljegyzésbe?
- Ha a herceg kényszeríti rá… - Kényszerít?
Ugyan! Sőt, én kényszerítem a herceget.
Úgy értem,
a szerelemnél minden bizonnyal nincs hatalmasabb erő.
Miután a herceggel ráébredtünk, mennyire epedezünk egymásért,
semmi nem állhatott közénk.
Így sajnos azt kell, hogy mondjam,
még egy önhöz fogható jóságos, kedves ember közeledése sem.
Ez esetben remélem, boldog élet áll önök előtt.
Örültem, hogy megismerhettem.
Hyacinth!
Nem tudtam megállni.
Őszintén remélem,
hogy a herceg leánykérése is legalább ilyen romantikus volt.
Nem tíz órára beszéltük meg?
De igen.
Hát megérkezett.
Miattunk igazán ne siessen!
Őszintén gratulálok, kegyelmes úr!
Alig várom, hogy a családunk részévé váljék.
Én is.
Felöntött a garatra, fiacskám?
Mi lenne, ha sétálnánk?
- Már… - Hadd…
Meg akartam kérdezni,
hogy próbálta-e a nyers tojást fokhagymával.
Úgy hallottam, nagyon hathatós ellenszere a másnapi…
- Mit akart mondani? - Micsoda?
Elkezdett mondani valamit.
Nem emlékszem rá.
Simon, nézzen rám!
Nicsak, az elit legnépszerűbb párja!
Milyen szépek!
Valóban. Bizony, gyönyörű család lesznek.
Köszönöm! Nagyon boldogok vagyunk.
Nagyon.
Emlékszem a friss szerelem idegességének érzésére.
Vagy valami hasonlóra.
- Madame Delacroix! Be… - Nincs itt.
Csak egy pillanatra zavarnám!
Nem köteles fogadnia. Tudom. Semmire sem kötelezhetem.
De ígéretemnek megfelelően szeretném gondját viselni.
Gondoskodni fogok róla.
- Megmondaná neki? - Elkésett. Siena elment.
Elment? A városból?
Igen.
Az a helyzet, uram, hogy nincs szüksége sem a pénzére,
sem semmi másra öntől.
- Mondja meg, hol van! - Hagyja békén a kisasszonyt!
Nem okozott így is elég bajt?
Mrs. Varley-nak ma gondja támadt a divatárusnál.
Madame Delacroix nem ad neki ruhát, amíg a korábbi számlákat ki nem fizetjük.
Van elég ruhája a hölgyeknek.
Talán felvehetik őket újra.
Talán ön is lemondhat a dohányról.
Mr. Colin Bridgerton keresi Miss Thompsont.
Mr. Bridgerton, micsoda gyönyörű csokor!
Csodálom, Miss Thompson. Minden alkalommal hozok virágot,
ön mégis mindig meglepődéssel fogadja.
Legközelebb valami váratlannal kell készülnöm.
Talán egy véka paradicsommal.
Utálja a paradicsomot.
Nem igaz.
Imádom a paradicsomot.
Colin, tudja, hol lehet kiváló paradicsomot kapni? Görögországban.
Talán hozhatna egy egész palántát Miss Thompsonnak ajándékba
az idei útjáról.
- Nem tudom még, utazom-e, Pen. - De hiszen annyira várta!
Valóban.
Lehet, a világjárásnál is jobban hiányozna pár dolog innen Londonból, ha elutaznék.
- Kér teát, Mr. Bridgerton? - Igen, köszönöm.
Mama?
Ez szerinted bölcs?
- Hogy érted? - Colin fiatal,
még évekig nem fog házasságra gondolni. Remélem, nem időpazarlás ez Marinának,
hiszen természetesen nincs ideje. Ennyit akartam.
Az úrnője nem fogja ismerni a herceg vidéki személyzetét,
így az ön dolga lesz kiszolgálni őt, és kellemessé tenni az érkezését.
Az ő boldogsága a legfontosabb feladata.
Jaj, ne!
A máznak liliomfehérnek kell lennie.
Ez egy jómódú család.
Elsüllyedt a porcukorszállítmány. Semmi pénzért nem kapni Londonban.
Miss Daphne rózsát vagy orgonát szeretne a szertartáshoz?
Rumos vagy brandys tortát szeretne az úrnője?
Nyelv vagy sonkás tojás legyen a fogadáson?
Nem tudom. Megkérdezem.
Rose, maga lesz a jövendő hercegné komornája.
Tudnia kell ezeket.
Koránt sincs még kész az esküvői ruhája, Miss Bridgerton.
Ígérem, nem fogja csalódás érni.
Új prémruha és intimebb ruhadarabok is kellenek majd.
Négy hálóing? Talán öt?
Ugyan mihez kezdenék öt új hálóinggel?
Nem önnek lesznek, ma chère, hanem az amoureux-jének.
Mégis mire lenne a nászút?
Különleges időszak lesz, drágám.
Igen, öt hálóing megteszi.
Daphne!
Örülök, hogy látom!
Remélem, időben elkészül az esküvői ruhája.
Madame Delacroix biztos rendkívül gyorsan dolgozik.
Mama, magunkra hagynál kicsit?
Kikérném Cressida véleményét egy anyagról.
Kiváló az ízlése.
Persze, drágám.
A nászutamra új prémruhám lesz.
Mit szól ehhez a színhez? A szélén szőrmével esetleg.
Szőrmét ilyenkor?
Attól függ, mennyit vannak kint a herceggel a szabadban.
De ha jól tudom, kedvelik az éjféli kerti sétákat.
Nem tudom, mire céloz.
Majdnem biztos vagyok benne, hogy láttam önöket a kertben a bálon.
Teljesen egyedül.
Szokatlan. Nem emlékszem, hogy elhagytam volna a báltermet.
Bár ha megjegyezhetem, nehéz lett volna az éj közepén tisztán látni a kertet.
Kivéve, ha ön is ott volt.
Tökéletesen ráláttam a kertre a terasz biztonságából, Daphne.
Hastingset akarta féltékennyé tenni, ezért incselkedett Frigyessel,
majd odacsalogatta a herceget a kertbe, hogy a házasság csapdájába ejtse.
Nem számítottam egy Bridgertontól ilyen szégyentelen viselkedésre.
Jobban válogassa meg a szavait, Cressida!
Napokon belül hercegné leszek,
ön pedig cím nélküli hajadon marad.
Így lehet egy hercegné barátja, vagy ellensége.
Ön dönti el.
Előbb meglátjuk, sikerül-e elvonszolnia az oltárig.
Felteszem, a herceg nem az a fajta, aki szereti, ha bármit rákényszerítenek.
Elköszönni jöttem, Tante.
Délután visszatérek Poroszországba.
Higgyem el, hogy hiányzik az uborka és a savanyú káposzta?
Szálljon ringbe a lányért!
Hastings egyszerű herceg. Ön királyi herceg.
Nem áll szándékomban a hölgy előtt a címemmel felvágni, és nem is szükséges.
Örülök nekik.
Mindenki örül nekik. Olvasta, mit ír Whistledown.
Mit akar?
- A királyról van szó, felség. - Meghalt?
Magánál van.
Auf Wiedersehen, ha mennie kell.
Lehet, hogy ön vígan elfogadja a vereséget…
én viszont nem így állok a dolgokhoz.
Elnézést a késésért!
Semmi gond. Az érsek még nem érkezett meg.
- Beszéljük meg Daphne hozományát! - Nincs mit megbeszélni.
- Nem fogadom el. - Tessék?
Nem kell fizetni érte, hogy elvegyem. Szerintem sértő szokás.
Letétbe helyezheted neki, ha akarod,
de kétséged se férjen hozzá, hogy gondoskodom róla.
Mostantól én felelek a jólétéért. Komolyan veszem a kötelességemet.
Bocsánatot kérek…
amiért…
- Rám lőttél? - Igen.
A becsületed megkövetelte.
Egyébként pedig sosem tudtál célozni.
Nagyobb eséllyel sebesítettél volna meg, ha a levegőbe tüzelsz.
Méltóságos úr!
Hadd fejezzem ki hálámat, hogy különleges engedélyt ad!
Korai lenne még, uram.
Nem adta meg?
Mégis miért?
Canterbury érseke úgy gondolta, hogy nem tartozik magyarázattal.
Ha heteket késik az esküvő, Cressida Cowpernek,
sőt, Whistledownnak és bárki másnak is
rengeteget ideje lesz értesülnie a kertben történtekről.
Simon…
Lady Danbury!
Isten hozta! Mindenki olyan farkaséhes, mint én?
Nocsak! Mi ez a komor hangulat az ünneplés helyett?
Mi a gond?
Anthony?
- Nem kaptuk meg a különleges engedélyt. - Tessék?
Az érsek nem látta szükségét.
Nem az érsek a hibás. A királyné.
Talán szívére vette, hogy visszautasította az unokaöccsét, vagy csak unatkozik.
Mindenesetre ez rossz előjel nemcsak a lánya társasági élete,
hanem az egész család szempontjából.
Biztosan tehetünk valamit, nem?
Adják meg neki, amire vágyik! Figyelmet.
Menjenek el hozzá, és kérjenek személyesen engedélyt!
A könyörgés nem hatja meg,
az őszintétlenséget pedig messziről kiszagolja,
úgyhogy ne vigyék túlzásba!
Mondják meg neki, hogy szerelmesek!
Csak így egyszerűen, hisz ez az igazság.
Ez menni fog, nem?
Jó. Nos, hol a beígért vacsora?
- Bridgerton! Örülök, hogy eljött. - Ki nem hagytam volna.
Fáradjon beljebb!
Érezze otthon magát! Körbevinném, de házigazdai kötelességeim szólítanak.
Ön mit keres itt?
Elnézést! Ismerjük egymást?
Nem kell, hogy ismerjük egymást. Bridgerton, nem igaz?
Úgy látom, megelőz a hírem.
Nem túl nagy erény.
Szerintem bármi jó, ami felhívja rám az ön figyelmét.
Talán inkább menjen haza a fivéréhez!
Ahhoz túl szívélyes itt a fogadtatás.
Bridgerton!
Ez a dallama?
Valami szerelmes dal.
Örülök, hogy megkedvelte a műfajt.
Hol van az italom?
Kirúgták? Jézusom, kirúgták.
Tényleg ennyire fáj elvenni a lányt?
Tudom, hogy kedveli.
Lényegtelenek az érzelmeim. Miattuk kerültem bajba.
Felülkerekedtek rajtam.
Most kénytelen egy nem kívánt esküvőért küzdeni.
Ön szerint erről írt valaki dalt?
Hé! Most a rab feleségről szólót játssza!
Rendben, barátom, ideje elmennie.
Szombatra vacsorára invitáltam Lord Rutledge-et.
Addigra tegyen úgy, mintha lelkesen várná a leánykérését!
Ítéletnapig sem tudnék mosolyt erőltetni az arcomra, ha ily csúf sors vár rám.
Minden akadály ellenére
találtam önnek egy férfit,
aki eltekint jelenlegi állapotáttól, és biztonságot nyújt önnek.
Hálájával kellene elárasztania, ehelyett csak duzzogva ül itt.
Mr. Bridgertonról van szó?
Tetszem neki. Meg fogja kérni a kezemet, tudom.
Majdhogynem gyerek még a fiú.
Még a két bátyja sem nősült meg.
Azonnal felejtse el Colin Bridgertont!
Különben bezárom ide, amíg Lord Rutledge el nem veszi.
Lady Featherington, várjon!
Igaza van. Nagyon kedves volt hozzám,
és szeretném ezt meghálálni.
Ha Mr. Bridgerton venne feleségül,
azt hiszem, nagyon nagy hatalmú családdal kerülne közelibb viszonyba.
Az pedig a lányainak is előny lenne.
Adjon időt szombatig!
Ha addigra nem érem el, hogy Mr. Bridgerton megkérje a kezemet,
mosollyal fogom fogadni Lord Rutledge leánykérését.
Lányom, hat hónap, és anya lesz. Kis szerencsével talán hét.
Még ha valami csoda folytán
Colin holnap meg is kérné a kezét, az esküvő hetekkel később lenne.
Csak akkor, ha kivárjuk, hogy a nászéjszakán háljuk el frigyünket.
Elcsábítja?
Megteszem, amit kell.
Hát jó. Szombatig várok.
Királyom!
Nem kell udvariaskodni, Lottie. Üljön ide!
Hogy van a kis György?
Már nem olyan kicsi. Sőt, napról napra hízik.
Azt elhiszem.
Hiányzik az alattvalóinak, drágám. És nekem is.
Itt vagyok, Lottie.
Eszembe jutottak a kékcsengők a vidéki ház kertjéből.
Emlékszik, amikor először járt ott?
Azt mondta, olyan, mintha felhők közt járnánk.
Kengurukkal töltötte fel a legelőt.
- Igen. - Förtelmes lények.
- Mi a helyzet a kerttel? - Minden virágzik.
Étkezés után talán sétálhatnánk egyet, mint régen.
És Amália hogy van?
Idehívná?
György…
Amália beteg volt… évekkel ezelőtt.
Két hete még meglátogatott.
Nem látta?
Meghalt, György.
Mit…
Csinált vele valamit? Mit tett vele?
Mit tett ez a nőszemély a gyermekemmel?
- György… - Felség…
- Mit tett? - Ne!
Mit tett?
Jöjjön vissza!
Megölte a gyermekemet!
Ribanc!
Kisasszony?
Rose!
- Minden rendben? - Nem tudok aludni.
Nincs kicsit késő a sétálgatáshoz?
Túl sok a teendő.
Ha az esküvő miatt ideges, ne aggódjék!
Mindent kézben tartok, ígérem. Készen fogok állni.
Tudom. Nem miattad aggódom.
A herceg miatt.
- Megkérte, hogy mondják le? - Nem.
De talán le szeretné.
Minden férfiban ébrednek kételyek a nagy nap előtt, de ez nem jelent semmit.
Jó férje lesz, és jó apa is.
Kisasszony?
Nem lehet gyermeke.
Nem tudom, pontosan milyen testi gonddokkal küzd,
de szerintem nagyon fájhat a hercegnek.
Van egy nagynéném. Greenwichben él a férjével.
Már tíz éve házasok.
Nem született gyermekük, de továbbra is férj és feleség maradtak.
- Boldog frigyben élnek. - Mert szeretik egymást.
A nagynénédet legalább szeretik.
Nem tartalak fel, Rose. Biztos rengeteg dolgod van.
Természetesen, kisasszony. Jó éjt!
Büdös vagy.
Nicky! Ne piszkáld már!
Miért olyan fényes minden?
Okkal hívják „nappalnak”.
A szén és az olaj mindent felszív a gyomrából. Egyen!
Ha tényleg megnősülök…
Szeretném, ha ott lennének.
Ha tényleg? Azt hiszi, van kiút?
- Ott leszünk, megtisztelő a meghívása. - Helyes.
Meséltél már a hercegnek a mérkőzéssorozatról?
Alice…
Will befektetőket keres egy mérkőzéssorozathoz.
Talán a kegyelmes úr és jövendőbeli sógora szívesen befektetnének.
A vikomt biztos tartozik önnek, miután rálőtt önre.
- Alice! - Tessék?
Őkegyelmessége biztos érti a házasság szabályait, vagy majd megtanulja őket.
Amit te tudsz, én is tudom. És amit én tudok…
Majd idővel megtudod.
Ne is figyeljen rá!
Én se szoktam.
Gyertek, drágáim! Kimegyünk.
Nem tud lejjebb ereszkedni, Lady Danbury?
Ezzel a térddel? Nem, felség.
Hát jó.
Hallgatom a fiatalokat.
Azt hallottam, hogy megtagadták önöktől a kérvényezett különleges engedélyt.
Nem tudom, tőlem mit várnak.
Hallgatom önöket.
Felség, biztosíthatom róla, hogy semmi illetlen nem történt.
Csak nagyon szeretjük egymást.
Bár nagyon hízelgő volt unokaöccse, a királyi herceg figyelme,
nem tudtam elfojtani a herceg iránt régóta táplált érzelmeimet.
Tudja, felség, első látásra beleszerettem.
Ez nem igaz, felség.
Igazán kedves a hölgy,
de egyikünk részéről sem volt szerelem első látásra.
Természetesen vonzalom volt, legalábbis a részemről.
Azonban Miss Bridgerton először rátartinak, arrogánsnak, hazugnak tartott.
Joggal.
Én őt pedig pedáns kislánynak.
Ráadásul a legjobb barátom húga,
így egy románc szóba sem jöhetett.
De ezáltal valami még csodásabbra leltünk.
Barátságra.
Tudja, hosszú ideig egész Mayfairt sikerült megvezetnünk.
Elhitettük mindenkivel, hogy udvarolok neki…
mikor egyszerűen csak…
annyira élveztük egymás társaságát, hogy nem bírtunk elszakadni egymástól.
Én férfiként sosem szerettem flörtölni, beszélgetni, vagy… egyáltalán beszélni.
De Daphnével… Miss Bridgertonnal…
mindig is könnyen ment a társalgás.
Kacaja örömmel tölt el.
Gyönyörű nővel találkozni egy dolog,
de hogy egyben a legjobb barátunk legyen, az valami egész más.
És igazán sajnálom, de csak a herceg érkezésekor ébredtem rá,
hogy szeretném, ha nem csupán a barátom lenne, hanem a feleségem is.
Szeretném feleségül venni.
Így arra kérem, ne kényszerítsen várakozásra!
Simon…
Ön bölcs…
vagy kivételesen szerencsés, hogy megértette,
a legjobb házasságok barátságra épülnek.
Még ha ezek az alapok pillanatok alatt össze is omolhatnak.
Választás elé állítom önt, Miss Bridgerton.
Hozzá szeretne menni?
Tisztelt megjelentek!
Azért gyűltünk ma itt össze, hogy e párt a házasság szent kötelékében egyesítsük.
Azt szokás mondani, hogy a házasságban
kevesebb a gyönyör, de több a biztonság, mint az egyedülálló létben.
…az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében.
Ámen.
Ezennel férjnek és feleségnek nyilvánítom önöket.
Gyönyörű esküvő volt.
- Köszönjük a meghívást! - Kegyelmes asszony!
Azt hiszem, ideje gratulálnom. Hiszen barátok vagyunk.
Remélem, nem felejti, milyen kedvesen őriztem titkait, és egy nap meghálálja.
Élvezze ki a diadalát, kegyelmes asszony!
És ő?
Ő… kellemesnek tűnik.
Vagy ő.
Kedves szemű.
Nem lenne rossz férj.
Pen, nem ismerem e férfiakat, és időm sincs rájuk. Hol van Colin?
Válassz bárkit, csak ne őt!
A barátom. Régóta ismerem.
Nem szeretném, ha csalfa módon ejtenék egész életére csapdába.
Ne tégy ilyet egy jó emberrel!
Akkor ejtsek csapdába egy rossz embert?
Elfogadhatónak találnád, hogy olyan férfival éljek,
aki holmi állatként kezel?
- Nem, úgy értem… - Mit tegyek?
Jó felesége leszek Colinnak, ő pedig jó férj és apa lesz…
akármennyire fiatal, és akármennyire kedveled is.
Miss Thompson, örömmel tudatom önnel, hogy Lord Rutledge már nem facér.
Ma reggel eljegyzett valakit.
Ez… szörnyű.
Remélheti, hogy beválik a Mr. Bridgertonhoz fűzött terve.
Ez az utolsó reménye.
- Nekem… - Nekem is.
Kicsit gyengének érzem magam.
Nem tud egy helyet, ahova elvonulhatnék összeszedni magam?
De, persze, Miss Thompson. Kérem!
Itt sokkal kellemesebb. Köszönöm.
Bár így is elég zajos.
Természetesen.
- Nem szabadna egyedül itt lennünk. - Valóban.
Nem hiszem el, hogy ezt mondom, de nem mehetünk messzebb.
Ön egy hölgy,
nekem pedig védenem kell mindkettőnk becsületét,
akármennyire is… elcsábultam.
- Megsértettem? - Nem.
Igaza van.
Hölgy vagyok. Hajadon.
Ön pedig…
egy úriember.
Jöjjön hát hozzám!
Tudom, hogy nem régóta ismerjük egymást, de…
Hozzám jönne feleségül, Miss Thompson?
Örömmel!
- Akkor mire várunk? - Pontosan!
Szezon végére egybekelünk.
- Az hosszú jegyesség. - Annál romantikusabb.
Nagy menyegzőt érdemel. Idő kell, hogy a család megszervezze.
Csodás lesz, ígérem.
De egyelőre ne mondjunk semmit! Ez a húgom nagy napja.
Természetesen.
Felség!
Megtisztel, hogy itt van, és nagyon hálás vagyok érte.
Én pedig remélem, hogy jól döntött.
Akárhogy is legyen,
a nászéjszakáját bizonyosan élvezni fogja.
Szeret titkokat terjeszteni, nem?
Gyermekem, mégis miket hord össze? Mindenki szereti a titkokat.
Különben hogy lehetne Lady Whistledown lapja ilyen sikeres?
Hízelgő, hogy ilyennel gyanúsít, de téved.
Viszont ha megtudja, ki az, értesítsen!
Azt hiszi, Lady Danbury Whistledown?
Felség!
Milyen bizonyítékot gyűjtött?
Tudni szeretné, milyen bizonyítékom van
Lady Whistledown kilétére?
Megismételteti a királynéval a kérdést?
Mondja el, mit tud!
Özvegynek gondolom.
Nyilvánvalóan jómódú…
Nagyon élvezetes ünnepély.
Valóban.
Bridgerton…
- a legutóbb… - Mi történt a legutóbb?
Szerintem semmi.
Hát jó.
Drágám! Már ismered Mr. Bridgertont.
A feleségem,
Mrs. Lucy Granville.
Örvendek, Mr. Bridgerton!
- Beszéltem a herceggel. - Én még nem.
Elutasította a hozományodat.
Így próbálsz felvidítani?
A te javadra mondott le róla.
Letétbe helyezem. Te döntöd el, mihez kezdesz vele. A gyerekeidé is lehet.
Biztosan anyánkat megszégyenítő gyereksereg vesz majd körbe.
Valami baj van?
Én…
Ez… Ki kell mennem. Bocsánat.
Tudom, nehéz lehet elhagyni ezt a házat.
Sok emlék köt ide.
És a férjeddel sok új közös emléketek lesz.
A férjemmel.
Szokatlan, hogy végre ezt mondhatom.
Azt hiszem, nem halogathatom tovább ezt a beszélgetést.
Az esküvőm napján
részben azért hozattam Cookkal folyvást új ételeket,
hogy sose érjen véget az ünneplés, de…
az igazat megvallva tartottam kicsit
a nászéjszakától.
Már eléggé megteltem, mire az Aubrey Hallba értünk.
Úgyhogy ezt nem ajánlom.
Akkor mit ajánlasz, mama?
Tudom, hogy a herceggel… Akármi is történt köztetek…
Már tudhatsz bizonyos dolgokat.
Semmit sem tudok, erről biztosíthatlak.
Bizonyos dolgokat tudnod kell.
Olyan dolgokat,
amelyek közted és a férjed,
a herceg között fognak történni.
Ő… tudod…
az elhálás,
amely most már megtörténhet, mivel házasok lettetek…
Ha ilyen nehéz beszélni róla, milyen nehéz lehet megtenni?
Nem az, drágám. Teljesen természetes.
Ahogy ősszel eső áztatja a földeket,
tavasszal pedig virágok nyílnak.
Emlékszel, hogy mikor kisebb voltál, vidéken volt két kopónk?
Bassetek.
Igen. Nos, nekik senki nem magyarázta meg…
Mégis lettek kölykeik.
Értem. Tehát azért szükséges hálni,
- hogy gyerek születhessen? - Igen.
És…
ha nem lehet gyerekem a hercegtől?
Akkor nem is fogunk tudni hálni,
nem is lesz nászéjszakánk?
Hát emiatt aggódsz?
Daphne, nagyon szeretitek egymást.
Ez az egyetlen dolog, ami igazán számít.
Nincs okod aggodalomra.
Annyi kérdésem van még, mama.
Hozzák a fogatokat.
Itt az idő.
Veled jöhetek? Mindig is szerettem volna kastélyban élni.
Ha Daphne magával visz valakit, Gregory, az én leszek.
Itt fogtok maradni, amíg testvérünk meg nem hív.
Mármint, ha egyáltalán meghív. Biztos élvezni fogod a nyugalmat.
Mindannyian nagyon fogtok hiányozni.
Még én is?
Még te is.
Van neked egy ajándékom.
Az emeleten, négy fallal, és egy nagyon kényelmes ággyal.
Végül is elég fényes a szobád.
Tudom, hogy nagyon különbözünk, de egy valamiben egyetértünk:
biztosan boldogulni fogsz az életben.
Biztos vagyok benne, Eloise.
- Írj nekem, amint megérkeztetek! - Írni fogok, mama.
Kiváló hercegné leszel.
Még világosban a fogadóba érünk.
A fogadóba?
Clyvedon nagyon messze van. Este nem biztonságosak az utak.
Valahol meg kell pihennünk.
Akkor a fogadóban töltjük a nászéjszakát?
Bocsánat…
hogy nem szóltam.
Semmi gond.
Remélem, minden tetszik.
Ha bármi másra szükségük van, kérem, jelezzék!
Meg is jöttünk.
Az uraság szobája ott van.
Külön szobát kértem.
Igen.
- Menjek… - Igen.
Igen.
Menjünk le vacsorázni!
Daphne?
Nem éhes? Biztosítom, kiváló itt az étel.
- Mikor legutóbb itt jártam… - Nem kérek vacsorát!
Három napja várom, hogy egyedül lehessünk,
hogy beszélhessünk, hogy megtudjam.
Megértem, ha nem akar látni,
hogy inkább külön szobában alszik,
és hogy szótlanul vacsorázunk az esküvőnk estéjén, de…
- Nem ezt szeretném. - Simon…
Téved.
- Került engem. - Hogy szabadabbnak érezhesse magát.
Csak néhány szót szólt hozzám.
Hogy nehogy rosszat mondjak.
Alig tudott a szemembe nézni.
Nem bírom elviselni, hogy ekkora kínt okozok önnek.
Nem…
Én ejtettem önt ennek a házasságnak a csapdájába.
Én ejtettem önt csapdába.
Három napja gyötrődöm…
nem tudok önhöz szólni, önnel kettesben maradni,
mert tudom, hogy nem kér belőlem.
És ez érthető, hisz elképzelhetetlen áldozatra kényszerítettem.
Gyerekeket szeretett volna,
családot.
Egy olyan férfival, akit jól ismer. Egy férfit…
akivel szerelmesek egymásba, de…
De… Nem ez a helyzet.
Ezt akarta mondani?
Azonnal csatlakozom önhöz a vacsoraasztalnál.
Igaz volt minden, amit a királynénak mondtam.
Csak ön jár az eszemben.
Selymessé teszi a reggelem,
megnyugtat az estéken, álmomban is csak önt látom…
folyton csak önre gondolok.
Az öné vagyok, Daphne.
Mindig is az öné voltam.
Ezt…
nem értem.
Hogy mondhatnám még?
- Ne legyen dühös! - Nem vagyok dühös.
Pedig annak tűnik. Egészen kivörösödött.
- Igen, ez ilyen. - Mikor az ember dühös.
Mikor a szíve olyanért lángol, aki nem érez ugyanúgy.
Lángol… értem a szíve?
Ön szerint miért követtem a kertbe?
Ön szerint miért mentem a kertbe?
Ha a héten két másodpercnél tovább nézett volna rám, látta volna.
Nem áldozhatom fel önt.
Az én szívem is… önért lángol.
Mit… Simon?
Hagyjam abba?
Hadd mutassak még többet!
Többet.
Magához nyúlt… ahogy beszéltük?
Mutassa meg!
Nem megy.
Mondja, mire gondolt, mikor egyedül volt!
Arra gondoltam…
Simon, jöjjön közelebb!
Ez egy pillanatig fájhat.
Önre gondoltam.
Mikor simogatom magamat, mindig önre gondolok.
- Hogy érzi magát? - Egyszerűen…
egyszerűen… csodálatosan.
A feliratot fordította: Lipták-Pikó Judit