‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫קורא יקר וחביב,‬
‫עליי לברך את דוכס‬ ‫ודוכסית הייסטינגס החדשים.‬
‫איחולי מרץ,‬
‫עת הם פותחים בתקופה‬ ‫המסעירה ביותר בחייו של זוג צעיר.‬
‫אני מתכוונת, כמובן, לירח הדבש.‬
‫היש רעיון רומנטי מזה?‬
‫לעזוב את החברה יחדיו,‬
‫ולהתרחק סוף סוף מעיני הסקרנים.‬
‫ברוך הבא לקלייבדון, הוד מעלתך.‬
‫זמן רב חלף מאז שהתברכנו בנוכחותך,‬
‫אך אני בטוחה שתהיה מרוצה.‬
‫אין לי ספק, גב׳ קולסון.‬ ‫אני מקווה ששלומך טוב.‬
‫ברצוני להציג בפנייך את דוכסית הייסטינגס.‬
‫אני מצפה להיכרותנו, גב׳ קולסון.‬
‫תודה, הוד מעלתך.‬
‫תכננתי הכול כדי שתרגישו בנוח.‬
‫ראשית, ארוחה קלה שתוגש על הגזוזטרה,‬
‫ואחריה, סיור בו תראו‬ ‫את השיפוצים השונים שעשיתי, ו…‬
‫נשמע מהנה ביותר, גב׳ קולסון,‬ ‫אך זה יצטרך לחכות.‬
‫יש לי תוכניות משלי לכלתי החדשה.‬
‫אראה לך את חדר השינה.‬
‫שלך, או שלי?‬
‫את באמת מאמינה שנגור בחדרים נפרדים?‬
‫לא ולא.‬
‫תפסיק! כולם יראו!‬
‫מה יחשבו עלינו?‬
‫זה משנה?‬
‫אמתכם הנאמנה, בדומה ליתר החברה הגבוהה,‬
‫תתגעגע בוודאי לזוג המדובר ביותר בלונדון.‬
‫אך אולי נוכל להתנחם‬ ‫בהבטחה שהדוכס והדוכסית‬
‫ישובו אלינו כשהפתעה באמתחתם.‬
‫מעניין מה דפני עושה ברגע זה.‬
‫בטח מוטלות עליה‬ ‫חובות רבות בתפקידה כדוכסית.‬
‫מוטב שתלמדי מהן לקראת יציאתך לחברה.‬
‫להתחנחן בשיחה ולהבליג בכל פעם‬ ‫שגבר דורך לי על הבוהן בזמן הוואלס?‬
‫אלואיז…‬ ‫-זה לא בשבילי, אימא. רק אעשה מעצמי צחוק.‬
‫אם תשקיעי יותר בלימודייך ופחות‬ ‫בכתיבה ביומנך, אולי תרגישי טוב יותר.‬
‫ובאותו נושא, כהכנה לעונה שלך,‬ ‫הגיע הזמן להאריך את חצאיותייך.‬
‫אין לי זמן לתופרת. אני עסוקה.‬
‫המלכה הטילה עליי לחשוף את זהותה‬ ‫של ליידי ויסלדאון.‬
‫לא היית רוצה שארגיז את הוד מלכותה, נכון?‬
‫הקשיבו בבקשה.‬
‫יש לי הודעה קטנה אך חשובה־משהו.‬
‫בשורות משמחות בפי.‬
‫הצעתי לעלמה מרינה תומפסון להיות לי לאישה,‬
‫והיא השיבה בחיוב.‬
‫ידעת על זה?‬
‫מביטים בנו, יקירי.‬
‫ברך את הזוג המאושר.‬
‫אתה בקושי מכיר אותה! מה חשבת?‬
‫חשבתי שבטח תגיב כך,‬ ‫ושאינני מעוניין לשמוע.‬
‫זו בדיחה בעיניך?‬
‫אימא אינה יודעת את נפשה.‬ ‫-היא נראית לי שמחה למדי. היא בירכה אותנו.‬
‫אז… סיבכת את הבחורה בצרה?‬
‫ודאי שלא. אני ג׳נטלמן.‬
‫אז למה…?‬ ‫-למה מתחתנים בכלל, אחי?‬
‫מתוך אהבה, כמובן.‬
‫תראה,‬
‫אני יודע שאתה עוד די ״ירוק״, ו…‬
‫זו אשמתי. הייתי צריך לקחת אותך לבתי בושת‬ ‫כשחזרת מאיטון.‬
‫אם זה עניין של הרטבת המה־שמו…‬
‫אתה ממש חמור, אתה יודע?‬
‫זה מה שקורה למי שמתנזר:‬ ‫הוא מציע נישואין לראשונה שנקרית בדרכו.‬
‫מספיק!‬
‫עלבת בי ובבחירת לבי.‬
‫לא אני ולא מרינה אשמים בכך‬
‫שאינך יודע התקרבות אמיתית מהי.‬
‫עודך ילד, קולין.‬
‫אני מבוגר מדפני, ושמחת להתחתן איתה.‬ ‫-זה שונה.‬
‫לא ידוע לי על דבר כזה.‬ ‫-בשל חוסר בגרותך!‬
‫אם גרמתי לאימא לאי־נוחות היום,‬
‫אני מצר על כך.‬
‫אדבר איתה.‬
‫האמת היא ש…‬
‫אינני זקוק לרשותך‬ ‫כדי לשאת את העלמה תומפסון,‬
‫אך אעדיף בהחלט לקבל את ברכתך.‬
‫חוששני שעליי לאכזב אותך.‬
‫אכזבת אותי,‬
‫במספר דרכים.‬
‫נדמה לי שכעת גיליתי את הסיבה‬ ‫לכך שאמהות החברה הגבוהה‬
‫לא מגלות לבנותיהן דבר וחצי דבר על אודות…‬
‫הנאות מסוימות.‬
‫האמנם?‬
‫אילו סיפרו לנו איך זה באמת,‬
‫מתי היינו מספיקות לעשות משהו חוץ מזה?‬
‫עליי לעזוב.‬
‫אם עליי להיות הדוכסית של כל זה,‬ ‫עליי ללמוד את האזור.‬
‫את כבר הדוכסית של כל זה.‬
‫ואני מצפה להמשך מסעותיי באזור הזה,‬
‫מאוחר יותר.‬
‫סיימון!‬
‫אמרת בעצמך שהדוכסות מאיימת.‬
‫למה שלא נישאר,‬
‫ונשליט את מרותנו בחדר הזה?‬ ‫אולי זה יגרה אותך יותר.‬
‫אין לי ספק בכך.‬
‫אך אני חוששת שגב׳ קולסון תיטור לי טינה‬ ‫אם לא אצא איתה לסיור.‬
‫תני לה שתיטור.‬
‫לא יקום ולא יהיה.‬
‫אמי סיפרה לי שליידי‬ ‫אינה שווה דבר ללא סוכנת הבית שלה.‬
‫עליי להותיר רושם טוב,‬
‫ולא, הבית ינוהל בצורה מקרטעת.‬
‫אם כן, אאחל לך הצלחה.‬
‫הוד מעלתך.‬ ‫-הוד מעלתך.‬
‫הכנתי את חדר העבודה שלך,‬
‫הוד מעלתך.‬ ‫-ג׳פריס, זה ירח הדבש שלי!‬
‫הכלכל הותיר את הרישומים באי־סדר.‬
‫ספרי החשבונות נראים לי ככתב חרטומים,‬
‫וקיבלנו מכתבים רבים מהאריסים‬ ‫שמתחננים להיפגש עם הוד מעלתך.‬
‫בסדר! אם אין ברירה.‬
‫הטירה נבנתה ב־1706 בעבור האדמירל תומאס,‬
‫כמתנה מהוד מלכותה, המלכה אן…‬
‫…כגמול על ניצחונותיו הצבאיים‬ ‫נגד הצרפתים, כמדומני.‬
‫אחותי הצעירה הייסינת׳ היא חובבת היסטוריה.‬
‫מה טוב, הוד מעלתך.‬
‫והנה חדר הבוקר.‬
‫כאן נהגה הדוכסית הקודמת‬ ‫לקבל אורחים לכוס תה.‬
‫אמי הציעה שאזמין ראשית את הכומר.‬
‫דומני שהיא צודקת.‬ ‫-כמובן, הוד מעלתך.‬
‫אני כבר מצפה לערוך את הנשף הראשון שלנו,‬
‫אך נדמה לי שמן הראוי לחכות‬ ‫עד שתסתיים העונה בלונדון, כן?‬
‫אכן, הוד מעלתך.‬
‫וראשית, אעצב מחדש את החדר הזה.‬
‫ברצונך לעצב מחדש?‬
‫בהחלט, הוד מעלתך.‬
‫יריד יתקיים בכפר השבוע.‬
‫הצעתי בשמך להעניק לו את חסותך.‬
‫נאה מצדך, גב׳ קולסון.‬
‫אולי גם תשחררי את המשרתים‬ ‫כדי שיוכלו לבקר בו.‬
‫המלאכה רבה עתה,‬ ‫כשהדוכס ואת מתגוררים כאן שוב.‬
‫אדרבא, סיבה נוספת לאפשר להם מנוחה.‬
‫האם זו…?‬
‫הדוכסית הקודמת. כן.‬
‫היא הייתה יפהפייה.‬ ‫-וגם מתחשבת.‬
‫נימוסיה היו למופת.‬
‫דוכסית מושלמת.‬
‫וזה חדר הילדים.‬
‫הוד מעלתך?‬
‫הוא מקסים.‬
‫שנמשיך?‬
‫בטח יש עוד הרבה מה לראות.‬
‫כן, כמובן.‬
‫אראה לך את אדמותייך.‬
‫סלחי לי, אני…‬
‫בני מלוכה באים לסעוד?‬
‫במחילה, הוד מעלתך.‬ ‫הדוכס המנוח העדיף שולחן ערוך.‬
‫אך אם אתה מעדיף…‬ ‫-לא.‬
‫לא. אין דבר.‬
‫הסיור של גב׳ קולסון היה יוצא דופן.‬
‫הגנים מקסימים ביותר.‬ ‫מצאתי את עצמי נפעמת מיופיים.‬
‫מה קרה?‬
‫את כה רחוקה.‬
‫הפתרון פשוט.‬
‫זו לא טרחה, באמת.‬
‫בבקשה. שיפור משמעותי, כן?‬
‫חשבתי לעצב כמה חדרים מחדש,‬ ‫אך רציתי להתייעץ איתך ראשית.‬
‫לא הייתי רוצה לשנות‬ ‫משהו שנקשרת אליו במיוחד.‬
‫אם כך, את רשאית לשנות הכול.‬ ‫אנא, עשי זאת.‬
‫אל תתבדח. בוודאי יש לך זיכרונות חמימים,‬
‫או חפצים שנקשרת אליהם רגשית.‬
‫אחרי הכול, זה ביתך כבר שנים רבות.‬
‫עשי כרצונך. צפי את קירות הטרקלין באריג טול‬ ‫בגוון פלמינגו. זה בטח יהיה נפלא.‬
‫את בוודאי יודעת שאין כאן צורך‬ ‫בלבוש פורמלי כל כך.‬
‫האם זה טוב בעיניך?‬
‫ללא ספק.‬
‫הוד מעלתך, ש…‬
‫נעלה לחדר?‬
‫יש לי רעיון טוב יותר.‬
‫לאן זה?‬
‫החוצה.‬
‫זה מוצא חן בעינייך?‬
‫ספרי לי מה את רוצה.‬
‫אני רוצה…‬
‫אותך.‬
‫מה?‬
‫כואב לך?‬
‫כשאתה…‬
‫לא.‬
‫אני מרגיש כמוך.‬
‫פשוט נפלא.‬
‫חכה! בוא הנה.‬
‫מה יחשבו המשרתים?‬ ‫-מה זה משנה?‬
‫סליחה, הוד מעלתך.‬
‫הפעילויות שלנו… נמרצות למדי.‬
‫אני מודה, לא ידעתי שזה אפשרי כלל!‬
‫חשבתי שאי־יכולתו הגופנית להעמיד צאצאים‬
‫לא תאפשר לו…‬
‫…לגרום לקשרים כה סבוכים?‬
‫כן.‬
‫אני מאושרת לומר שטעיתי.‬
‫כן…‬ ‫-הוא לקח את הסרט?‬
‫לקחת את הסרט?‬ ‫-על מה אתם מדברים?‬
‫ראיתי שלקחת אותו.‬
‫ראיתי משהו בכיס שלך. מה זה?‬
‫בדיוק. זה לא הוגן. הוא תמיד עושה את זה.‬
‫תחזיר את זה.‬ ‫-גרגורי, די!‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-גרג…‬
‫בוקר טוב, אחי.‬
‫קולין, הפגישה שלך בוויסלדאון!‬ ‫-הייסינת׳!‬
‫מה? זה נכון!‬
‫טוב. כולם לצאת, נראה לי.‬ ‫-כן.‬
‫ביקשתי סליחה.‬
‫אני מניחה שזו הקלה‬ ‫שגיליתי זאת לפני ליידי ויסלדאון.‬
‫אימא, חיזרתי אחר העלמה תומפסון‬ ‫במשך העונה כולה.‬
‫אולי הסתנוורותך מדפני הפריעה לך לראות.‬
‫ידעתי שפלרטטת איתה,‬
‫אבל אתה מפלרטט עם עלמות רבות.‬
‫תמיד עשית זאת, אך לא ברצינות.‬
‫עד עכשיו.‬ ‫-כל זה מתרחש במהירות רבה.‬
‫מעולם לא ראיתי אותך כה רציני וכבד־ראש.‬
‫אף אחד לא לוקח אותי ברצינות מלבד מרינה.‬
‫לא הייתי ערוכה לכך‬ ‫שעוד אחד מכם יעזוב את הקן.‬
‫אל חשש, אימא.‬
‫לא יחסרו לך עיסוקים.‬
‫בייחוד עם אלואיז.‬
‫בהצלחה איתה.‬
‫את חושבת שקולין יכיר לנו את חבריו?‬
‫חלקם נאים מאוד.‬ ‫-בטוחתני שכן.‬
‫בטוחתני שהמזל יאיר פנים לכולנו.‬
‫בייחוד לקולין.‬
‫את נראית מקסים היום, פנלופי.‬
‫אל תלעגי לי.‬
‫מכאיב לי שכל מחמאה נשמעת לך כלעג.‬
‫גם אל תרחמי עליי.‬
‫אינני מרחמת עלייך, פנלופי. אני מכבדת אותך.‬
‫היית לי חברת אמת מאז שהגעתי הנה,‬
‫ואני מסתמכת על המשך חברותך והזדהותך.‬
‫על המשך שתיקתי, את מתכוונת?‬
‫אני כה פחותה בעינייך. אינני עומדת בזה.‬
‫לא הייתי נחלצת מהתסבוכת האיומה הזו‬ ‫ללא טוב לבך.‬
‫אנא, אל תאמרי שאת מתחרטת על כך.‬
‫לעולם לא אכתים את שמך או את משפחתנו,‬
‫אם זו שאלתך.‬
‫אך פעולותייך לא מקובלות עליי.‬
‫אני רוצה שתהיי חברה שלי, פן.‬
‫נסי להבין ולשמוח קצת בשמחתי.‬
‫מרינה? זה הזמן לתופרת.‬
‫עלינו לדאוג לנדוניה שלך.‬
‫איזה מזל יש לה.‬
‫מלתחה חדשה שלמה, ובעל יפה תואר.‬
‫בטח ייוולד להם תינוק יפהפה.‬
‫הוא לא האבא,‬
‫טיפשונת שכמותך!‬
‫חי נפשי… שכחתי לגמרי.‬
‫אל תצחקו עליו. היא עושה ממנו צחוק גם ככה.‬
‫כבר לא כיף איתך.‬
‫פעם היה?‬
‫את רואה?‬
‫תיראי נפלא בשיער אסוף בעונה הבאה.‬
‫לא, איראה כמו כל עלמה אחרת בחדר,‬
‫רק חיננית פחות וזועפת יותר.‬
‫ליידי ברידג׳רטון. מיס אלואיז.‬
‫נאמר לי שנדרשת כאן הארכת מכפלת?‬
‫בדיוק.‬
‫ליידי ברידג׳רטון. הנה את.‬
‫ליידי פת׳רינגטון. מיס תומפסון.‬
‫טוב לראותך, ליידי ברידג׳רטון.‬
‫קראי לי ״ויולט״ מעכשיו.‬
‫אני מתעקשת.‬ ‫-כמה מקסים,‬
‫לדעת שמשפחותינו תהיינה מאוחדות לנצח!‬
‫כן… זה בהחלט משהו.‬
‫אנא הצטרפו אלינו מחר,‬
‫אתן, וקולין היקר, והרוזן.‬
‫יש לנו סיבות רבות לחגוג.‬ ‫-טוב, בהחלט אשאל את הרוזן.‬
‫מושלם. וכעת עליי לגנוב מכן‬ ‫את מדאם דלקרואה לרגע.‬
‫אני מתנצלת, ליידי פת׳רינגטון,‬
‫אבל ראשית, יש לדון בחשבון שלך.‬
‫הבהרתי למשרתת שלך שהאשראי שלך…‬
‫הרשי לי לקטוע אותך.‬
‫החשבונות שלנו ישולמו במלואם‬ ‫מיד לאחר שתתפרי לעלמה תומפסון,‬
‫בקרוב ברידג׳רטון, את שמלתה,‬ ‫ופריטים אחרים לנדוניה שלה.‬
‫חוששני שזה בלתי אפשרי.‬
‫אולי תמצאי תופרת אחרת שתתאים לך יותר,‬
‫בצד השני של העיר?‬
‫כן?‬ ‫-מדאם דלקרואה, זה מזכיר לי.‬
‫יש לך מבטא ייחודי כל כך, ועם זאת,‬
‫מעולם לא שאלתי מאיפה את בצרפת.‬
‫אמי הייתה צרפתייה, את מבינה,‬
‫וההתחזות הזו שלך לא מפילה אותי בפח.‬
‫חבל שנשות הבון־טון‬ ‫יגלו שהולכת גם אותן שולל.‬
‫נדמה לי שמדאם דלקרואה תהיה קשובה יותר‬
‫לבקשותינו כעת, ליידי פת׳רינגטון. בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫ובמה יזכה המנצח?‬
‫בשחיטה, כמובן.‬
‫הואיל והדוכס נתן לי את הכבוד‬
‫לפתוח את יריד הכפר בתחרות זו,‬
‫לאחר התלבטות זהירה,‬
‫החלטתי…‬
‫שזה תיקו בין שלושת החזירים.‬
‫לפיכך, כל החזירים זוכים,‬ ‫ואף אחד מהם לא יישחט.‬
‫כמה מקסים.‬
‫הבט.‬
‫כמה טעים! נזמין כמה לקלייבדון.‬
‫האם חסותך ניתנת לא רק לפאי, הוד מעלתך?‬
‫היבול בחווה היה דל,‬
‫ומאז שילוש דמי השכירות,‬ ‫אנו מתקשים לשים אוכל על השולחן.‬
‫דמי השכירות שולשו?‬ ‫לא שמעתי על כך מהכלכל שלי.‬
‫הוא לא הראה את פרצופו מאז פטירתו של אביך,‬ ‫עליו השלום.‬
‫הוא תמיד דאג לצרכי האריסים שלו,‬ ‫שלא כמו אנשים מסוימים.‬
‫אם כן, כמה טוב שחזרנו לקלייבדון.‬
‫בטוחתני שנמצא פתרון לקשיים האלה,‬
‫ותודה שהסבת את תשומת לבנו אליהם.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫הירגעי, ילדה. אין צורך לבכות.‬
‫הכול בסדר.‬
‫אילו ריאות יש לך! שמעו אותך עד לונדון.‬
‫אם לא עד צרפת.‬
‫חי נפשי…‬
‫סלחי לי, הוד מעלתך.‬
‫אדה הקטנה גילתה את קולה,‬
‫והחלה להשתמש בו‬ ‫לעתים קרובות ובקולי קולות.‬
‫אנא, קומי.‬
‫אל לך לכרוע במצבך.‬
‫טוב, היה נעים מאוד להכיר.‬
‫אדה?‬
‫הוד מעלתך.‬
‫מה נעשה בקשר לדמי השכירות של האיכר?‬
‫בטח אפשר לעשות משהו.‬
‫הייתי צריך לחזור עוד קודם‬ ‫ולוודא שהכול בסדר.‬
‫לא ידעתי שהיעדרותי תורגש כל כך.‬
‫דפני…‬ ‫-אני מקווה ש…‬
‫רק רציתי לומר ש…‬
‫אני מקווה שלא ייסר אותך מדי‬ ‫לראות אותי בחברת ילדים.‬
‫ייסר אותי?‬
‫דפני, חשבתי רק עלייך.‬
‫למרבה הפליאה,‬
‫כשאני בחברת ילדים,‬ ‫דאגותיי משתכחות ממני כליל.‬
‫אין דבר קל יותר מאשר לבלות בחברתם.‬
‫זה בא לך בטבעיות.‬
‫אחיותיי ואחי הקטנים.‬
‫כל אחד שובב יותר ממשנהו.‬
‫אתה יודע, משפחתי הענפה‬ ‫תניב לפחות יתרון אחד בעתיד:‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫הם כולם יינשאו וילדו ילדים משלהם, ו…‬
‫חיינו יהיו עמוסים לעייפה בעוללים צווחנים.‬
‫את תהיי דודה נפלאה.‬
‫אני מאושר שאת מרוצה‬ ‫מחיי הנישואין שלנו כפי שהם,‬
‫רק שנינו.‬
‫כל מבוקשי נמצא כאן איתי.‬
‫במה זכיתי למזל שכזה?‬
‫זאת אינני יודעת.‬
‫סובי נא.‬
‫צדודית.‬
‫טיפוף.‬
‫יפה.‬
‫טוב מאוד בינתיים, מיס תומפסון.‬
‫הערב אעלה את האפשרות להקדמת החתונה.‬
‫אני…‬
‫מצטערת מאוד, אבל…‬
‫תוכניתך לוקה בחסר, לטעמי.‬
‫מילא לשטות בקולין, אבל…‬
‫לעשות זאת עם אמו…‬
‫זה עניין אחר לגמרי.‬
‫הליידי ברידג׳רטון פיקחית.‬ ‫נולדו לה שמונה ילדים.‬
‫היא יודעת מתי מנסים לשטות בה.‬
‫מה אהבת לעשות בשעות הפנאי בכפר?‬
‫נהניתי לרכוב יותר מכול, גבירתי.‬
‫אנא, קראי לי ״ויולט״ מעתה. זוכרת?‬
‫מיס תומפסון היא עלמה למופת, הלא כן?‬
‫יצאת כבר את גבולות אנגליה, מיס תומפסון?‬
‫שאיפתו הגדולה של קולין היא לטייל בעולם.‬
‫מעולם לא,‬
‫אם כי זו הפכה להיות גם שאיפה שלי.‬
‫אני מדמיינת ירח דבש בחוצלארץ.‬
‫מה דעתך, לורד ברידג׳רטון?‬ ‫-לא הייתי רוצה להפריח השערות.‬
‫כן, אני מאמינה שירח דבש בחוצלארץ‬ ‫יתאים עד מאוד.‬
‫מר ברידג׳רטון, אולי תספיק אפילו‬ ‫להפיק את המרב ממזג האוויר הנאה‬
‫אם תבחר להקדים את מועד החתונה.‬
‫קולין עודנו צעיר מאוד.‬
‫הייתי ממליץ על אירוסין ממושכים יותר,‬ ‫מזג אוויר או לא מזג אוויר.‬
‫אימא, האם סיפרתי לך‬ ‫שהעלמה תומפסון היא רוקמת מוכשרת?‬
‫היא נהדרת. אחיותיי מחווירות לעומתה.‬
‫אני מבטיחה לך שזה לא נכון.‬
‫עוד לא ראית רקמה של אחותי דפני.‬
‫בשיא הכנות, היא נראית כמו שדה קרב.‬
‫״אוי ואבוי, מה קרה‬
‫אוי ואבוי, מה קרה‬
‫ג׳וני טרם שב מן היריד‬
‫הוא הבטיח לקנות לי סרטים תכולים‬
‫לקשירת שיערי החום…״‬
‫קולין? אפשר להחליף מילה?‬
‫פן. בוודאי.‬
‫מדובר בנושא רגיש למדי.‬
‫הלוואי שלא היה צורך להעלות זאת,‬ ‫אך אני מאמינה שזכותך לדעת.‬
‫יש לי משהו על הפנים?‬
‫וזה היה שם כל הערב, מה?‬
‫סליחה. המשיכי.‬
‫רציתי שנדבר עוד מאז הכרזת האירוסין,‬ ‫אך תמיד היינו בחברה.‬
‫אז זה לגבי מרינה?‬
‫לבה שייך לאחר.‬
‫מה?‬
‫שמו סר ג׳ורג׳ קריין.‬
‫הוא בן בכור וחייל.‬
‫הם גדלו בשכנות בכפר. צר לי, קולין,‬ ‫אך ראיתי את מכתבי האהבה שלהם.‬
‫חשבתי שמוטב שתדע לפני שיהיה מאוחר מדי.‬
‫את באמת טובה מאוד, את יודעת?‬
‫חשבת שיהיה לי אכפת‬ ‫אם היא חיבבה איש אחר לפני שהכרנו?‬
‫באיזו זכות? הרי פלרטטתי‬ ‫עם חצי מבנות לונדון בשעתו.‬
‫לא, אינך מבין. לא מדובר רק בפלרטוט.‬
‫מרינה אוהבת אותו גם היום.‬ ‫-ועם זאת, היא מתחתנת איתי.‬
‫סמכי עליי, פן. אל חשש.‬
‫אני יודע את נפשי, ואת נפש מרינה.‬ ‫יש בינינו הבנה.‬
‫המסיבה עוברת למסדרון?‬
‫את יודעת, זה מוזר…‬
‫ככל שאני מתרחק מהפסנתר,‬
‫אווירת המסיבה מתחזקת.‬
‫פן, אמך מחפשת אותך.‬
‫קרה משהו?‬
‫זה בגלל אחי?‬
‫התנהגותו הייתה בלתי נסבלת. אני מתנצל.‬
‫זה בלתי נסבל, קולין.‬
‫אבי אינו רוצה בי.‬ ‫אפילו בני פת׳רינגטון מנסים להיפטר ממני.‬
‫בטיפשותי חשבתי שדרך משפחתך,‬ ‫יקבלו אותי סוף סוף.‬
‫אך אין בזה טעם.‬
‫אפילו אמך פועלת רק מתוך נימוס.‬ ‫-זה לא נכון, מרינה.‬
‫אני המשפחה שלך כעת.‬
‫נקים משפחה משלנו, את ואני.‬
‫זה כל רצוני.‬
‫זה כל רצוני בעולם כולו.‬
‫הלוואי שיכולנו להתחתן ברגע זה ממש.‬
‫כך נוכל להיות יחד לבדנו, תמיד.‬
‫אוכל להיות בזרועותיך תמיד.‬
‫ואם אגיד לך שיש דרך?‬
‫קולין, מה…‬ ‫-סקוטלנד.‬
‫גרטנה גרין.‬
‫אני יודע שזה טירוף,‬
‫אך נוכל להינשא תוך ימים.‬
‫צריך רק להגיע לגבול.‬
‫אנתוני יגיב במפלצתיות כשנשוב, כמובן, אך…‬
‫אז כבר יהיה מאוחר מדי.‬ ‫נהיה נשואים. נהיה ביחד.‬
‫הרעיון שנוא עלייך.‬
‫הוא נפלא בעיניי.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫תני לי יום אחד.‬
‫אארגן הכול.‬
‫הנה אתה.‬
‫בוקר טוב, יקירתי.‬
‫ספרי החשבונות של הכלכל, מה?‬
‫לא הצלחתי להירדם.‬
‫גם לא אחרי המאמצים של ליל אמש?‬
‫רוצה לשבור צום יחד איתי?‬
‫צר לי, אהובתי. האיכר בכפר צדק.‬
‫אדמות האחוזה הוזנחו.‬
‫יבול החיטה דל, אך איש לא חשב‬ ‫להשתמש בשדות כמרעה לצאן,‬
‫או לעבור לגידולים מניבים יותר.‬
‫זה לא תפקידו של הכלכל?‬ ‫-הם אריסיי. אנשיי. ‬
‫האחריות מוטלת עליי.‬
‫אנא, סלחי לי.‬ ‫בהיתי בנתונים האלה כל הבוקר.‬
‫כמובן.‬
‫אני מניחה שגם לי לא חסרים עיסוקים היום.‬
‫בכוונתי לבקר אצל האריסים שלך.‬
‫אולי אביא סלסילות מתנה, ו…‬
‫מתגעגעת לבית, הוד מעלתך?‬
‫את חושבת שיש לנו מספיק לכל הסלסילות?‬
‫נדמה לי שכן.‬
‫הוד מעלתך!‬
‫מה את…?‬
‫אשלח מישהו שיקטוף במקומך.‬
‫את אחת מעוזרות המטבח, או את הגנן.‬
‫לא היה מי שיעזור לך?‬
‫אין צורך להטריח מישהו, גב׳ קולסון.‬ ‫אנחנו שולטות במצב.‬
‫את מתכוונת גם לרדות דבש מהכוורות בעצמך?‬
‫אולי זה קצת מעבר ליכולותיי.‬
‫אם פשוט תספרי לי מה רצונותייך וצרכייך,‬
‫אדאג שהכול יטופל.‬
‫אדאג שהכול יעשה כראוי.‬
‫אזכור את זה.‬
‫תודה לך, גב׳ קולסון.‬
‫בחיי,‬
‫היא מתעבת אותי.‬
‫היא מתעבת את כולם.‬
‫אל תקדישי לזה מחשבה.‬
‫שלום.‬
‫התרצו סלסילה?‬
‫יש…‬
‫סלסילה מקלייבדון?‬
‫סלסילה מקלייבדון? יש…‬
‫משהו לא בסדר?‬
‫אימא לימדה אותי שלפי המסורת,‬ ‫הדוכסית החדשה מחלקת מתנות.‬
‫ממה שהבנתי, זה נהוג.‬
‫הייתי אמורה ללבוש שמלה שונה?‬
‫או שאולי היא יוצרת רושם שאני מורמת מעם?‬
‫הוד מעלתך!‬
‫תרצו סלסילה מקלייבדון?‬
‫יש בהן לחם ודבש לילדים.‬
‫יפה מצדך.‬
‫הייתי שמחה לקחת,‬ ‫אילו יכולתי לסחוב אותה עד הבית.‬
‫אם כן, נצעד יחד איתך.‬
‫לא, אני…‬ ‫-אני מתעקשת.‬
‫אפשר להתייעץ איתך בנושא מסוים?‬
‫בטח, אבל…‬
‫במה אני יכולה לייעץ לדוכסית? לא ברור לי.‬
‫נראה לי שהכפר נעלב ממשהו שעשיתי.‬
‫אני יודעת שאני חדשה בתפקיד, אבל…‬
‫מה כבר עשיתי תוך זמן קצר כל כך?‬
‫מה?‬ ‫-החזירים.‬
‫אמרת ששלושת החזירים ניצחו.‬
‫ביריד?‬
‫חשבתי שזו התוצאה הטובה ביותר.‬
‫לפי המסורת, המנצח זוכה‬ ‫לספק בשר חזיר לקלייבדון למשך שנה.‬
‫מדובר במספר גדול של חזירים.‬
‫כשלא בחרת במנצח,‬
‫אף איכר לא קיבל חוזה,‬
‫ולא את ההכנסה הנלווית אליו.‬
‫במילים פשוטות, את…‬
‫השארת אותם בידיים ריקות.‬
‫אתקן את טעותי מיד. אני…‬
‫לא היה לי מושג.‬
‫איך יכולת לדעת, הוד מעלתך?‬
‫מה כל זה?‬
‫סיימון?‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-דפני…‬
‫כן, אני מתחיל בעבודות באגף המזרחי.‬
‫מה לא בסדר בחדר העבודה?‬
‫בזהירות!‬
‫סלחי לי.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫גב׳ קולסון,‬
‫יש לך רגע פנוי?‬
‫אני יודעת שהיו לי מעידות מאז שהגעתי.‬
‫אמי לימדה אותי רבות‬ ‫על תפקידיה של גבירה, אך…‬
‫בטוחתני שאף אחת משתינו‬ ‫לא דמיינה בית מפואר כל כך.‬
‫אני אסירת תודה לך על ההדרכה, גב׳ קולסון.‬
‫האמת היא ש…‬
‫אני חוששת שהדוכס לא חש‬ ‫לגמרי בנוח כאן בקלייבדון.‬
‫זה כמובן לא בגללך, או בגלל מי מהמשרתים.‬
‫לא, אני מבינה היטב.‬
‫כן?‬
‫האדון סיימון…‬
‫סלחי לי, הוד מעלתו…‬
‫ילדותו לא הייתה תמיד קלה.‬
‫אחרי מותה של גבירתי המנוחה,‬
‫הדוכס התגורר כמעט רק בלונדון.‬
‫כלומר, סיימון גדל כאן לבדו?‬
‫עשינו כמיטב יכולתנו כדי לטפל בו‬ ‫ולשמור עליו, כפי שרצתה אמו.‬
‫בוודאי.‬
‫הדוכס המנוח ודאי אהב את אשתו מאוד,‬
‫אם היה לו קשה כל כך אחרי מותה.‬
‫נישואיהם לא היו מאושרים?‬
‫היו קשיים.‬
‫הוא רצה יורש, והיא רצתה ילד.‬
‫היא המשיכה לנסות זמן רב‬ ‫אחרי שהרופאים הזהירו אותה שתפסיק.‬
‫מדי חודש, כשקיבלה וסת,‬ ‫הייתי מביטה בה ולבי נשבר.‬
‫איזה מזל שהיה לה אותך.‬
‫כולם דיברו כאילו זאת אשמתה,‬
‫אבל מניין להם?‬
‫לא תמיד האישה עקרה.‬
‫לפעמים זה באשמת הגבר, כמובן.‬
‫אבוי. אני חוששת שדיברתי יותר מדי.‬
‫לא. כלל לא, גב׳ קולסון.‬
‫עמדת לומר…?‬
‫ובכן, אמרתי לדוכסית את מה שאמי אמרה לי:‬
‫שרחם אינו יכול להתעבר ללא זרע חזק ובריא.‬
‫ואז, בדיוק כשהמזל האיר פנים‬ ‫עם האדון סיימון,‬
‫היא אבדה לנו.‬
‫מדוע אינך לבושה?‬
‫אמרתי לך שנסעד‬ ‫בחברת ליידי גארטסייד הערב.‬
‫סליחה, אימא. איני חשה בטוב.‬
‫בחיי, מתחשק לי שתבואי ותשתעלי כל הערב.‬
‫מגיע לליידי גארטסייד.‬
‫היא ״שכחה״ להזמין אותי לסעוד אצלה,‬ ‫ועכשיו פתאום…‬
‫עוד לא חלפה יממה מבחירתה של העלמה תומפסון,‬ ‫והנה כולם באים בזחילה.‬
‫ערב נעים, אימא!‬
‫פנלופי. מה את…?‬
‫איך את מעזה!‬ ‫-ראי…‬
‫הביטי בחתימה במכתבו האחרון של סר ג׳ורג׳,‬
‫ובזאת, מלפני חודשים.‬
‫אז מה?‬ ‫-הן שונות.‬
‫כתב היד שונה לגמרי.‬
‫פנלופי, אני עייפה.‬
‫עוד לא…‬ ‫-וזה.‬
‫הוא היה במגירה, בשולחן הכתיבה של אימא.‬
‫היא, או אפילו גברת וארלי,‬
‫התאמנו בזיוף חתימתו של סר ג׳ורג׳,‬ ‫ואפילו הן לא הצליחו לגמרי.‬
‫המכתב האחרון,‬
‫זה שבו הוא שבר את לבך…‬
‫הוא היה זיוף, מרינה.‬
‫ג׳ורג׳ לא כתב לך דברים שכאלה.‬
‫הוא לא התכחש לאהבתו או לילדכם.‬
‫ייתכן.‬ ‫-מרינה…‬
‫אפילו את צודקת…‬
‫אני צודקת! אין ספק…‬
‫אפילו זה נכון, ג׳ורג׳ לא השיב למכתביי.‬
‫הוא זנח אותי,‬
‫וקולין קיבל אותי.‬
‫חשבתי שאהבת אותו.‬
‫את ג׳ורג׳.‬
‫הייתי טיפשה.‬
‫זה לא משנה דבר.‬
‫למה התיק שלך ארוז?‬
‫התכוונת לנסוע לגרטנה גרין?‬
‫מרינה!‬
‫מה תעשי כשקולין יבין שהוא לא האבא?‬
‫זה יקרה. הוא לא טיפש.‬
‫מה אעשה? אחיה את חיי בידיעה‬
‫שבעלי הוא אדם טוב־לב.‬
‫הוא לעולם לא יזרוק אותי לרחוב.‬
‫הוא ידאג לשנינו,‬
‫יהיה אשר יהיה.‬
‫אבל מה לגביו? מה לגבי קולין?‬
‫את אוהבת אותו.‬
‫מה?‬
‫עכשיו הכול מסתדר.‬
‫ההתנגדות שלך, הבחישה…‬ ‫את אוהבת את קולין ברידג׳רטון.‬
‫אין לך מושג על מה את מדברת.‬
‫אני מאמינה שאני יודעת‬ ‫הרבה יותר ממך, פן.‬
‫על קולין, על העולם…‬
‫אם עליי לחסל את ההתאהבות הילדותית הזו,‬
‫כך יהיה.‬
‫אהבתך היא משאת נפש נכזבת.‬
‫קולין רואה אותך כפי שאת,‬ ‫ובעיניו אינך שונה מאלואיז,‬
‫או אפילו הייסינת׳ הקטנה.‬
‫הוא רואה בי רעיה. אישה.‬
‫וכאישה, עליי לקבל החלטות קשות,‬
‫למען עצמי ולמען ילדי,‬
‫גם אם זה פוגע ברגשותייך.‬
‫עובד עד מאוחר, הוד מעלתך?‬
‫לעזאזל, מה השעה?‬
‫נראה כאילו הספרים האלה השתלטו עליך.‬
‫האנשים האלה תלויים בי כדי להתפרנס,‬
‫להאכיל את משפחותיהם.‬
‫לא הייתי צריך להיעדר זמן כה רב.‬
‫מדוע עשית זאת?‬
‫בלי סיבה מיוחדת.‬
‫עסקים בלונדון.‬
‫ואז פגשתי בחורה צעירה וחצופה,‬
‫עם ימנית כמו של מתאגרף מהאיסט אנד.‬
‫אני רצינית.‬
‫גם אני.‬
‫סיימון.‬
‫דפני.‬
‫כדאי שנתנקה לפני ארוחת הערב.‬ ‫-כן.‬
‫ניפגש בחדר האוכל.‬
‫הוד מעלתך! זה אגף המשרתים!‬
‫איפה מיס נולאן?‬
‫הוד מעלתך. מה קרה?‬ ‫היית צריכה לקרוא לי.‬
‫עלייך לספר לי משהו, רוז.‬
‫כיצד נכנסת אישה להריון?‬
‫אמך…‬ ‫-אמי לא סיפרה לי דבר.‬
‫אנא. בלי מבוכה.‬
‫הסבירי לי. במדויק.‬
‫הפתרון היה פשוט מאוד.‬
‫בכדי להגדיל את היבול,‬ ‫האיכרים יכולים לשתול לפת.‬
‫במסעותיי נתקלתי באיכרים‬ ‫ששילשו את ההכנסה שלהם.‬
‫במקום מחזור של גידולים שונים,‬ ‫הם פשוט שתלו לפת,‬
‫ושלחו את הצאן לרעות…‬
‫תודה רבה, הוד מעלתך.‬
‫ואנא מסרי את תודתי לדוכס.‬
‫הוא רכש לנו כמה ראשי בקר לחווה,‬
‫כדי שנוכל לגדל מקנה‬ ‫עד שהאדמה תחזור להיות פורייה.‬
‫הפרנסה שלנו חזרה לקדמותה!‬
‫הוד מעלתך?‬
‫אתה רשאי לחזור לבית.‬
‫אני רוצה ללכת מעט ברגל.‬
‫את מוכנה למיטה, יקירתי?‬
‫אני מאמינה שכן.‬
‫חכי. דפני…‬
‫דפני…‬
‫דפני.‬
‫מה עשית?‬
‫קיוויתי שזה לא נכון.‬
‫קיוויתי שטעיתי, אבל זה מן הסתם לא המצב.‬
‫איך יכולת?‬ ‫-איך יכולתי?‬
‫איך יכולתי?!‬
‫שיקרת לי.‬
‫לא שיקרתי.‬
‫בטחתי בך.‬
‫בטחתי בך יותר מבכל אחד אחר‬ ‫בעולם הזה, ואתה…‬
‫ניצלת אותי. ניצלת את ההזדמנות,‬ ‫אז אני עשיתי את אותו הדבר.‬
‫אמרתי לך שלא אוכל לתת לך ילדים.‬
‫״לא יכול״ ו״לא מוכן״‬ ‫הם שני דברים שונים בתכלית.‬
‫בחרת כך למען עצמך.‬
‫בחרת לשקר לי.‬
‫לא שיקרתי. חשבתי שאת מוכנה.‬ ‫חשבתי שאת יודעת כיצד באים ילדים לעולם.‬
‫לקחת ממני את עתידי.‬
‫את הדבר היחיד שרציתי יותר מכול. ידעת.‬
‫ידעת שלהיות אם באחד הימים,‬ ‫שלהקים משפחה משלי באחד הימים…‬
‫ידעת שזה כל מה שרציתי.‬
‫הייתי מוכן למות בדו־קרב‬
‫ולא להינשא לך ולקחת ממך את חלומך.‬
‫הייתי מוכן למות למענך.‬
‫את התעקשת שנינשא.‬
‫את אמרת לי שאני מספיק.‬
‫זה היה לפני שהכרתי אותך.‬
‫אתה יודע שאפילו ריחמתי עליך?‬
‫״מסכן סיימון״, חשבתי. ״הוא בוודאי מתייסר‬ ‫בידיעה שלעולם לא יהיה אב״.‬
‫לא ביקשתי שתרחמי עליי.‬ ‫-ואני לא ביקשתי שתבגוד בי!‬
‫דפני,‬
‫אני…‬ ‫-אתה מה?‬
‫אתה מה?‬
‫אתה אוהב אותי?‬
‫לא, בהחלט אינך.‬
‫אינך יודע את משמעות המילה.‬
‫לא משקרים למי שאוהבים.‬
‫לא מרמים את מי שאוהבים.‬
‫לא משפילים את מי שאוהבים.‬
‫אני אולי לא יודעת הרבה,‬
‫כפי שהבהרת שוב ושוב,‬
‫אך אני יודעת דבר אחד:‬
‫אני יודעת שזאת לא אהבה!‬
‫הכול הוגן באהבה ובמלחמה,‬
‫אך יש קרבות שאין בהם מנצח,‬
‫אלא רק שביל של לבבות שבורים,‬
‫שגורמים לנו לתהות אם הקרב שווה‬ ‫את המחיר שאנו משלמים.‬
‫אהובינו מסוגלים להותיר בנו‬ ‫את הצלקות העמוקות ביותר.‬
‫שכן, איזה דבר הנו שברירי יותר‬
‫מלב האדם?‬
‫הקשר שבין בעל לבין כלתו‬
‫הוא פרטי, מקודש,‬
‫אך, עליי לומר לכם…‬
‫נודע לי על הונאה קשה שמתחוללת.‬
‫מה קרה?‬
‫כאילו לא היו לבני פת׳רינגטון די צרות,‬
‫העלמה מרינה תומפסון בהריון,‬
‫וכך גם הייתה‬
‫עוד מאז היום הראשון‬
‫בו הגיעה לעירנו היפה.‬
‫רגעים נואשים מצריכים אמנם צעדים נואשים,‬
‫אך סבורתני כי בעיני רבים,‬ ‫הדברים שעשתה מוקצים מחמת מיאוס.‬
‫ייתכן כי חשבה שאין לה ברירה אחרת,‬
‫או שמא פשוט אין לה כל בושה?‬
‫אך שואלת אני אתכם:‬
‫היש מטרה אשר יכולה להקדיש‬ ‫אמצעים כה נבזיים?‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬