‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Preabune cititor,
‎trebuie să le transmit urări de bine ‎ducelui și noii ducese de Hastings.
‎Îi felicit și le doresc vigoare
‎la începutul celei mai palpitante perioade ‎din viața unui cuplu tânăr.
‎Mă refer, de bună seamă, la luna de miere.
‎Există vreo idee mai romantică?
‎Să te retragi din societate în doi,
‎lăsând în urmă privirile tuturor.
‎Bun venit la Clyvedon, Înălțimea Voastră!
‎De mult nu ne-ați făcut ‎onoarea prezenței,
‎dar sper că totul vă va fi pe plac.
‎Fără îndoială, dnă Colson. ‎Sper că vă e bine.
‎V-o pot prezenta pe Ducesa de Hastings?
‎De-abia aștept să ne cunoaștem mai bine.
‎Mulțumesc, Înălțimea Voastră!
‎Am pregătit totul ca să vă simțiți bine.
‎Întâi, o masă ușoară pe terasă.
‎Urmată de un tur ‎al îmbunătățirilor făcute.
‎- Apoi… ‎- Ar fi plăcut, dar trebuie să amânăm.
‎Am planuri pentru noua mea mireasă.
‎Să-ți arăt dormitorul!
‎Al tău sau al meu?
‎Chiar crezi că vom avea camere separate?
‎Nu prea cred!
‎Oprește-te! O să ne vadă! Ce vor crede?
‎Contează?
‎Deși această autoare ‎și restul înaltei societăți
‎vor simți la Londra ‎lipsa celui mai remarcabil cuplu,
‎poate vom găsi alinare
‎în speranța că ducele și ducesa ‎se vor întoarce la noi cu o surpriză.
‎Mă întreb ce face Daphne acum.
‎Sunt sigură ‎că are multe obligații ca ducesă,
‎pe care tu ar trebui să le înveți ‎pentru debut.
‎Să discut banalități ‎și să las bărbații să mă calce la vals?
‎- Eloise! ‎- Nu mă pricep la asta, mă fac de râs.
‎Dacă ai învăța buna conduită
‎în loc să scrii în jurnal, ‎ți-ar fi mai ușor.
‎Apropo, în anticiparea debutului, ‎e timpul să-ți lungim fustele.
‎Nu am timp de vizite la croitoreasă.
‎Regina mi-a cerut ‎să o deconspir pe Whistledown.
‎Doar nu vrei să o dezamăgesc, nu?
‎Îmi acordați un moment?
‎Vreau să fac un anunț important.
‎Am vești fericite.
‎I-am cerut mâna drei Marina Thompson, ‎iar ea a acceptat.
‎Felicitări!
‎Bravo!
‎Știai de asta?
‎Se uită lumea, dragule. ‎Felicită cuplul fericit!
‎De-abia o cunoști. Ce ai?
‎Știam că vei reacționa așa și nu-mi pasă.
‎Ți se pare o glumă? Mama era să leșine.
‎Mama pare foarte fericită. Ne-a felicitat.
‎Ai compromis-o pe domniță?
‎- Nu, sunt un gentleman. ‎- De ce ai face asta?
‎De ce se însoară lumea, frate? ‎Din dragoste.
‎Știu că încă ești necopt ‎și e numai vina mea.
‎Trebuia să te duc la bordeluri.
‎- Dacă vrei să-ți înmoi pana… ‎- Ești nerușinat!
‎Asta se întâmplă ‎când nu duci calul la apă.
‎- O ceri pe prima de pe stradă. ‎- Ajunge!
‎Ne jignești pe amândoi.
‎Nu e vina mea sau a Marinei ‎că nu înțelegi afecțiunea adevărată.
‎Încă ești un copil, Colin.
‎- Sunt mai în vârstă decât Daphne. ‎- Nu e la fel.
‎- Nu văd de ce. ‎- Atunci ești imatur!
‎Regret dacă i-am creat mamei neplăceri. ‎Voi vorbi cu ea.
‎Nu am nevoie de permisiunea ta ‎ca să mă însor cu dra Thompson.
‎Însă aș prefera să am binecuvântarea ta.
‎Trebuie să te dezamăgesc.
‎Ai făcut-o deja.
‎În multe feluri.
‎Cred că știu acum motivul
‎pentru care fiecare mamă din societate ‎își ține fiicele necunoscătoare
‎în privința anumitor… delectări.
‎Chiar așa?
‎Dacă ne-ar spune cum e cu adevărat,
‎cum am mai avea timp de altceva?
‎Trebuie să plec.
‎Ca nouă ducesă, ‎trebuie să învăț rosturile moșiei.
‎Deja ești ducesa domeniului ăsta.
‎De-abia aștept să explorez ‎mai mult din acest domeniu…
‎mai târziu.
‎Simon!
‎Ai spus că ducatul e intimidant.
‎De ce nu îl conduci din camera asta? ‎O să ți se pară mai palpitant.
‎Nu mă îndoiesc.
‎Dar mă tem că dna Colson îmi va purta pică ‎dacă nu fac turul.
‎N-o băga în seamă!
‎Nici vorbă de așa ceva!
‎Mama mi-a spus ‎că o doamnă depinde de intendenta ei.
‎Trebuie să fac impresie bună
‎sau nimic din casa asta nu va merge bine.
‎Îți doresc succes!
‎- Înălțimea Voastră! ‎- Înălțimea Voastră!
‎V-am pregătit biroul ca să lucrați.
‎Jeffries, sunt în luna de miere.
‎Administratorul a lăsat registrele ‎în neorânduială.
‎Nu pot să dau de cap ‎finanțelor domeniului
‎și aveți scrisori de la arendași ‎care vă cer audiențe.
‎Foarte bine! Dacă trebuie.
‎Palatul a fost construit în 1706 ‎pentru amiralul Thomas,
‎un dar de la Maiestatea Sa Regina Anne…
‎Pentru victoriile împotriva francezilor.
‎Sora mea mai tânără Hyacinth ‎este pasionată de istorie.
‎Înțeleg, Înălțimea Voastră.
‎Iată camera de zi, ‎unde fosta ducesă lua ceaiul cu oaspeții.
‎Mama mi-a sugerat ‎să-l invit întâi pe paroh.
‎- Cred că are dreptate. ‎- Desigur.
‎Abia aștept primul nostru bal!
‎Însă ar fi înțelept să așteptăm
‎până la finalul sezonului din Londra, nu?
‎Într-adevăr!
‎Aceasta va fi prima cameră redecorată.
‎Vreți să redecorați?
‎Cum doriți.
‎Se ține un târg la sat.
‎Am oferit patronajul dumneavoastră.
‎Un gest atent, dnă Carson.
‎Poate le dați liber și servitorilor.
‎Sunt multe de făcut ‎acum că sunteți la reședință.
‎Încă un motiv să le oferim răgaz.
‎Aceasta este…?
‎Fosta ducesă, da.
‎- Era frumoasă. ‎- Și atentă.
‎Foarte cuviincioasă.
‎O ducesă perfectă.
‎Aici este camera copiilor.
‎- Înălțimea Voastră? ‎- E minunată.
‎Mergem mai departe? ‎Sigur mai am multe de văzut.
‎Cu siguranță! Să vă arăt moșia!
‎Scuze!
‎Așteptăm nobili în vizită?
‎Înălțimea Voastră, ‎fostul duce prefera mesele formale.
‎- Dacă preferați… ‎- Nu, nicio problemă.
‎Turul cu dna Colson a fost excepțional. ‎Grădinile în special sunt splendide.
‎Frumusețea lor m-a fermecat.
‎Ce e?
‎Ești atât de departe!
‎Asta se rezolvă cu mare ușurință!
‎Nu vă deranjați!
‎Așa! Mult mai bine, nu?
‎Aș vrea să redecorez câteva camere, ‎dar voiam să vorbesc cu tine.
‎Nu aș vrea să schimb ceva ‎de care ești atașat.
‎Atunci poți schimba totul. ‎De fapt, chiar te rog.
‎Nu glumi! Trebuie să ai amintiri plăcute.
‎Sau atașamente emoționale.
‎A fost locuința ta ani de-a rândul.
‎Fă ce îți poftește inima! ‎Fă toți pereții roz și tot o să-mi placă!
‎Știi, aici nu trebuie ‎să te îmbraci atât de formal.
‎Asta este pe placul tău?
‎Fără îndoială!
‎Înălțimea Voastră, ar trebui oare…
‎să urcăm la etaj?
‎Am o idee mai bună.
‎- Unde mergem? ‎- Afară!
‎Îți place?
‎Spune-mi ce vrei!
‎Te vreau…
‎pe tine.
‎Ce e?
‎Te doare când…?
‎Nu.
‎Mă simt la fel ca tine, minunat.
‎Așteaptă! Vino aici!
‎- Ce vor crede slujitorii? ‎- Contează?
‎Scuzați!
‎Activitățile noastre sunt foarte energice.
‎Recunosc, nici nu știam că e posibil.
‎Credeam că incapacitatea de a avea copii ‎îl va împiedica…
‎Să vă încâlcească părul în așa măsură?
‎Da.
‎Sunt foarte bucuroasă că m-am înșelat.
‎- Știe. ‎- Ți-a luat funda? I-ai luat funda?
‎- Ce tot spui? ‎- L-am văzut.
‎Ce ai în buzunar?
‎Nu e corect, face asta mereu.
‎- Dă-i-o înapoi! ‎- Încetează!
‎Bună dimineața!
‎Bună dimineața, frate!
‎- Whistledown a scris despre tine! ‎- Hyacinth!
‎Ce? E adevărat.
‎- Toată lumea afară! ‎- Da.
‎Îmi pare rău.
‎Mă bucur că am aflat ‎înainte de Whistledown.
‎I-am făcut curte drei Thompson ‎întregul sezon.
‎Poate n-ai observat din cauza lui Daphne.
‎Știam că flirtezi cu ea, ‎dar faci asta cu multe tinere.
‎Ca întotdeauna, fără seriozitate.
‎- Până acum. ‎- Se întâmplă foarte repede.
‎Nu te-am mai văzut atât de solemn.
‎Doar Marina mă ia în serios.
‎Nu eram pregătită ca încă unul din voi ‎să părăsească cuibul.
‎Nu te teme, mamă, ‎încă o să fii ocupată până peste cap.
‎Mai ales cu Eloise.
‎Noroc!
‎Oare Colin ne va prezenta prietenilor săi?
‎- Câțiva sunt foarte chipeși. ‎- Sigur.
‎Toate vom avea un trai diferit.
‎Mai ales Colin.
‎- Arăți bine, Penelope. ‎- Nu mă zeflemisi!
‎Mă doare că un compliment ‎ți se pare zeflemea.
‎Nu mă compătimi!
‎Nu te compătimesc. Te respect.
‎Mi-ai fost prietenă bună ‎de când am venit aici
‎și mă bizui pe simpatia ta în viitor.
‎Adică tăcerea mea?
‎Nu pot suporta să mă desconsideri.
‎Nu aș fi supraviețuit încurcăturii ‎fără susținerea ta.
‎Te rog, nu-mi spune că regreți!
‎Nu aș atrage un scandal ‎asupra ta sau a familiei noastre,
‎dacă asta întrebi, ‎dar nu îți pot susține deciziile.
‎Vreau să-mi fii prietenă, Pen.
‎Nu poți să mă înțelegi și să te bucuri?
‎Marina, mergem la croitoreasă ‎pentru trusou.
‎Ce norocoasă e!
‎O garderobă nouă și un soț chipeș.
‎O să aibă un copil superb.
‎Nu e tatăl copilului, nătăroaico!
‎Doamne, am uitat!
‎Nu râdeți de el! Ea îl ia de prost deja.
‎Nu mai ești distractivă.
‎Am fost vreodată?
‎Vezi? O să arăți minunat în ea ‎în sezonul următor.
‎Nu. O să arăt ca restul femeilor, ‎doar că mai puțin grațioasă.
‎Lady Bridgerton. Dră Eloise.
‎Am înțeles că vom lungi tivul?
‎Întocmai!
‎Lady Bridgerton!
‎Lady Featherington. Dră Thompson.
‎- Mă bucur să vă văd, Lady Bridgerton. ‎- Trebuie să-mi spui Violet acum, insist.
‎Nu este minunat că familiile noastre ‎vor fi legate pe vecie?
‎Da, este ceva aparte.
‎Trebuie să ne vizitați, ‎împreună cu Colin și cu vicontele.
‎- Avem multe de sărbătorit. ‎- Îl voi întreba pe viconte.
‎Perfect! Trebuie să v-o răpesc o clipă ‎pe madam Delacroix.
‎Vă rog să mă scuzați, Lady Featherington, ‎dar trebuie onorate datoriile.
‎- I-am explicat slujitoarei că e necesar… ‎- Încetați!
‎Datoriile noastre vor fi achitate integral
‎odată cu rochia și celelalte articole ‎ale viitoarei domnișoare Bridgerton.
‎Mă tem că nu se poate.
‎Poate găsiți o croitoreasă mai potrivită ‎în altă parte a orașului, ‎oui?
‎Madam Delacroix, ‎aveți un accent aparte,
‎dar nu știu din ce parte a Franței veniți.
‎Mama era franțuzoaică ‎și nu mă puteți păcăli.
‎Ar fi păcat ‎ca doamnele respectabile să afle.
‎Cred că madam Delacroix ‎va fi mai un pic mai dispusă
‎să ne îndeplinească cererile.‎ Très bon?
‎Très bon.
‎- Care e premiul pentru câștigător? ‎- Va fi măcelărit.
‎Ducele mi-a acordat onoarea
‎de a deschide târgul cu acest concurs.
‎După o deliberare atentă am decis…
‎că toți trei sunt la egalitate.
‎Declar fiecare porc învingător ‎și nu vor fi măcelăriți.
‎Arată grozav.
‎Ia te uită!
‎Sunt delicioase! Să luăm la palat!
‎Patronajul dumneavoastră ‎se rezumă doar la plăcinte?
‎Recolta a fost proastă, ‎iar arenda s-a triplat.
‎Nu putem pune mâncare pe masă.
‎Administratorul nu mi-a spus ‎despre arende.
‎Nu s-a arătat la față de când a murit ‎tatăl dumitale, odihnească-se în pace!
‎Mereu a avut grijă de arendași, ‎nu ca alții.
‎Este bine, așadar, ‎că ne-am întors la Clyvedon.
‎Sunt sigură că vom găsi o soluție ‎pentru aceste greutăți.
‎- Vă mulțumesc că ne-ați spus. ‎- Înălțimea Voastră.
‎Ușurel, copile! Nu plânge!
‎Totul e bine.
‎Ce plămâni ai! O să te audă din Londra.
‎Dacă nu din Franța, chiar!
‎Doamne! Iertare, Înălțimea Voastră!
‎Ada tocmai și-a descoperit vocea
‎și o folosește fără măsură ‎cu orice ocazie.
‎Ridică-te, te rog! ‎Nu ar trebui să te apleci în starea ta.
‎Mi-a făcut plăcere să vă cunosc.
‎Ada.
‎Înălțimea Voastră!
‎Ce putem face în privința arendei? ‎Trebuie să existe o soluție.
‎Trebuia să mă fi întors mai curând. ‎Nu știam cât vor fi afectați de lipsa mea.
‎- Sper… ‎- Cred…
‎Te rog!
‎Voiam doar să spun
‎că sper că nu te-a deranjat ‎să mă vezi cu acei copii.
‎Pe mine?
‎Daphne, mă gândeam doar la tine.
‎În mod straniu,
‎când mă aflu printre copii, ‎îmi uit toate problemele.
‎Sunt cea mai bună companie.
‎Ești naturală cu ei.
‎Fratele și surorile mele mai mici ‎sunt cu toții neastâmpărați.
‎Marea mea familie va fi bună ‎într-o privință în viitor.
‎Se vor căsători și vor face copii,
‎iar noi vom avea mai mulți copii urlători ‎în preajmă decât vom putea duce.
‎Vei fi o mătușă splendidă.
‎Mă bucură enorm că te mulțumește ‎căsnicia noastră așa cum e…
‎doar noi doi.
‎Am tot ce vreau aici.
‎Cum de sunt așa de norocos?
‎Asta nu știu.
‎Întoarce-te, te rog!
‎Din profil.
‎Foșnește! Haide!
‎Bine! Te-ai descurcat de minune ‎până acum, dră Thompson.
‎Diseară voi propune o nuntă promptă.
‎Îmi pare rău să îți spun, ‎dar planul ăsta mi se pare necumpănit.
‎Să-l păcălești pe Colin e una, ‎dar cu mama lui e altceva.
‎Lady Bridgerton are opt copii.
‎Știe când este trasă pe sfoară.
‎Cu ce vă ocupați la țară?
‎Cel mai mult îmi plăcea călăritul, milady.
‎Te rog, trebuie să-mi spui Violet.
‎Dra Thompson este o tânără ‎foarte educată, nu?
‎Ați călătorit în afara Angliei, ‎dră Thompson?
‎Visul lui Colin este să vadă lumea.
‎Niciodată, dar acum este ‎o mare ambiție și pentru mine.
‎Prevăd o lună de miere în străinătate.
‎- Ce părere aveți, Lord Bridgerton? ‎- Nu fac speculații.
‎Da, cred că o lună de miere ‎în străinătate ar fi ideală.
‎Dle Bridgerton, ați putea profita ‎de vremea aceasta bună
‎dacă vă căsătoriți mai devreme.
‎Colin e foarte tânăr.
‎O logodnă mai lungă ar fi mai prudentă, ‎în ciuda vremii.
‎Mamă, ți-am spus ‎că dra Thompson face broderii?
‎- E mai pricepută decât surorile mele. ‎- Vă asigur că nu este așa.
‎Nu ai văzut cum lucrează Daphne.
‎Sincer, zici că e câmp de bătălie.
‎Dragă, ce se întâmplă cu tine?
‎Johnny e plecat la târg
‎A promis să-mi cumpere ‎Funde albastre
‎Să-mi lege părul castaniu
‎Dragă…
‎Colin, ai o clipă?
‎Sigur, Pen.
‎E o chestiune delicată.
‎Nu voiam să o discut, ‎dar cred că meriți să știi.
‎Am ceva pe față?
‎Toată seara, nu?
‎Scuze! Continuă.
‎Voiam să vorbim de la anunț încoace, ‎dar nu am fost singuri.
‎Ține de Marina?
‎Inima ei a altuia.
‎Ce?
‎Sir George Crane, întâi născut și soldat.
‎Au fost vecini de moșie.
‎Regret, dar le-am văzut ‎scrisorile de dragoste.
‎Ar trebui să știi, ‎înainte să fie prea târziu.
‎Ești o persoană bună.
‎Crezi că-mi pasă că a avut sentimente ‎pentru altul înainte?
‎Ar fi ceva, ținând cont că am flirtat ‎cu jumătate din Londra.
‎Nu înțelegi, nu au fost doar flirturi.
‎Marina încă îl iubește.
‎Dar se mărită cu mine. ‎Nu-ți face griji, Pen!
‎Știu cum vedem lucrurile amândoi. ‎Ne înțelegem.
‎Petrecerea s-a mutat pe hol?
‎Știți ce e ciudat?
‎Dacă mă îndepărtez de pian, ‎mă simt din ce în ce mai vesel.
‎Pen, mama ta te cheamă.
‎Ce e?
‎Ți-a făcut ceva fratele meu? ‎A fost oribil la cină, iartă-mă.
‎Nu suport, Colin.
‎Tatăl meu nu mă vrea.
‎Familia Featherington vrea ‎să scape de mine.
‎Din naivitate, am crezut ‎că voi fi acceptată de familia ta.
‎Dar nu are niciun rost. ‎Până și mama ta e doar politicoasă.
‎Nu e adevărat, Marina.
‎Eu sunt familia ta.
‎Ne vom face o familie împreună.
‎E tot ce îmi doresc pe lumea asta.
‎Aș vrea să fim căsătoriți pe loc.
‎Să fim singuri pe vecie.
‎Aș fi nedezlipită de tine.
‎- Și dacă ar fi o cale? ‎- Colin…
‎Scoția. Gretna Green.
‎Știu că e nesăbuit, ‎dar am putea fi căsătoriți în câteva zile.
‎Dacă ajungem la graniță.
‎Anthony ar fi negru de supărare,
‎dar ar fi prea târziu, ‎am fi împreună, căsătoriți.
‎Îți displace ideea.
‎Îmi place. Te iubesc.
‎Voi face aranjamentele într-o zi.
‎- Aici erai! ‎- Bună dimineața, scumpo!
‎- Catastifele administratorului? ‎- N-am avut somn.
‎Nici după eforturile de azi-noapte?
‎Vrei să rupi postul cu mine?
‎Îmi pare rău. Fermierul avea dreptate.
‎Moșia a fost neglijată.
‎Recolta a scăzut, dar nu au folosit ‎câmpurile ca pășune
‎sau pentru alte culturi.
‎- Nu e datoria administratorului? ‎- Sunt oamenii mei.
‎Eu sunt responsabil.
‎Iartă-mă! Stau cu ochii în cifre ‎de azi-dimineață.
‎Sigur.
‎Și eu am destule lucruri de făcut azi.
‎O să-ți vizitez câțiva arendași.
‎Le duc coșuri cu daruri și…
‎Vă e dor de casă?
‎Crezi că ne ajunge pentru coșuri?
‎Așa cred.
‎Înălțimea Voastră!
‎Ce faceți?
‎Pun pe cineva să culeagă.
‎O slujitoare sau grădinarul.
‎Nu era nimeni să vă ajute?
‎Nu e nevoie să deranjați pe nimeni, ‎dnă Colson. Ne descurcăm.
‎Vreți să strângeți și mierea din stupi?
‎Asta s-ar putea să mă depășească.
‎Dacă îmi spuneți ce vă doriți,
‎mă voi asigura că totul este în ordine
‎și se va face în mod corespunzător.
‎Nu voi uita.
‎Mulțumesc!
‎Faith, mă urăște.
‎Urăște pe toată lumea. ‎Nu vă bateți capul cu asta!
‎Bună ziua!
‎Vreți un coș? E…
‎De la Clyvedon?
‎Un coș de la Clyvedon?
‎S-a întâmplat ceva?
‎Mama mi-a spus că noua ducesă ‎dă oamenilor daruri.
‎Așa este cuviincios.
‎Trebuia să port altă rochie?
‎Poate le par prea fudulă.
‎Înălțimea Voastră!
‎Vrei un coș de la Clyvedon? ‎Pâine și miere pentru copii.
‎Sunteți prea bună.
‎Aș lua unul ‎dacă aș avea cum să-l duc acasă.
‎- Atunci vom merge împreună. ‎- Nu…
‎Insist.
‎Pot să îți cer o părere?
‎Desigur. Deși nu știu ‎cum aș putea sfătui o ducesă.
‎Simt că am adus un afront ‎persoanelor din sat.
‎Știu că sunt nou-venită, ‎dar nu știu cum puteam greși așa curând.
‎- Ce e? ‎- Cu porcii.
‎Ați spus că au câștigat toți trei.
‎La târg? Mi s-a părut ‎cel mai bun rezultat pentru toți.
‎Prin tradiție, câștigătorul vinde ‎carne de porc către Clyvedon tot anul.
‎E un număr mare de porci.
‎Fiindcă nu ați ales un învingător,
‎niciun fermier nu a câștigat contractul ‎și veniturile.
‎Pe scurt, i-ați lăsat cu buza umflată.
‎Îmi voi îndrepta greșeala de îndată. ‎Habar nu aveam!
‎De unde să fi știut?
‎Ce sunt toate astea?
‎- Simon? Totul e în regulă? ‎- Daphne. Da.
‎- Îmi instalez biroul în aripa de est. ‎- Din ce motiv?
‎Cu grijă! Scuză-mă!
‎Înălțimea Voastră!
‎Dnă Colson, aveți o clipă?
‎Știu că am făcut câteva gafe ‎de când am sosit.
‎Mama m-a învățat cum se ține o casă,
‎dar nu ne-am imaginat niciodată ‎o casă atât de mare ca aceasta.
‎Vă sunt recunoscătoare pentru îndrumare.
‎Adevărul este că ducele nu se simte ‎în întregime în largul său aici,
‎nu din vina dumneavoastră ‎sau a personalului.
‎- Înțeleg. ‎- Adevărat?
‎Stăpânul Simon… Înălțimea Sa…
‎Copilăria lui nu a fost mereu ușoară.
‎După moartea vechii stăpâne,
‎ducele a locuit mai mult la Londra.
‎Adică Simon a crescut aici singur?
‎Am făcut tot posibilul ‎să-l îngrijim cum voia mama sa.
‎Sigur că da.
‎Răposatul duce ‎trebuie să-și fi iubit mult soția
‎dacă i-a fost atât de greu după.
‎Nu a fost o relație fericită?
‎A fost încordată.
‎El voia un urmaș, ea voia un copil.
‎A continuat să încerce, ‎deși doctorii i-au interzis.
‎În fiecare lună, când îi venea ciclul, ‎mi se frângea inima.
‎- A fost norocoasă să vă aibă. ‎- Lumea dădea vina pe ea.
‎Dar de unde puteau ști? ‎Nu întotdeauna femeia e stearpă.
‎Uneori este vina bărbatului.
‎Scuzați-mă, sunt deplasată.
‎Deloc, dnă Colson.
‎Ce spuneați?
‎I-am spus ducesei ‎ce mi-a spus mie mama.
‎Pântecul are nevoie ‎de sămânță viguroasă.
‎Apoi, când a fost binecuvântată ‎cu stăpânul Simon, am pierdut-o.
‎De ce nu ești îmbrăcată? ‎Luăm cina cu Lady Gartside azi.
‎Nu mă simt bine, mamă.
‎Mi-ar plăcea să vii să tușești peste tot.
‎Așa merită Lady Gartside.
‎Nu m-a invitat niciodată la cină,
‎dar la nicio zi ‎după anunțul drei Thompson,
‎toate se ploconesc.
‎Seară plăcută, mamă!
‎Ce faci, Penelope?
‎- Cum îndrăznești? ‎- Uite!
‎Vezi semnătura de pe ultima scrisoare ‎față de cea de acum câteva luni.
‎- Ce-i cu asta? ‎- Nu e aceeași.
‎Literele sunt scrise altfel.
‎- Sunt obosită, nu… ‎- Uite!
‎Era în biroul mamei.
‎Ea sau dl Varley au exersat ‎semnătura lui George, dar nu le-a ieșit.
‎Ultima scrisoare, ‎prin care ți-a frânt inima…
‎a fost un fals, Marina.
‎George nu ți-a scris asta.
‎Nu te-a respins pe tine și pe copil.
‎- Poate. ‎- Marina.
‎- Și dacă ai dreptate… ‎- Neîndoielnic!
‎Chiar și așa, George nu mi-a răspuns.
‎M-a abandonat, ‎iar Colin m-a primit cu brațele deschise.
‎Credeam că-l iubești pe George.
‎Am fost neghioabă. Asta nu schimbă nimic.
‎De ce ai bagajul făcut?
‎Doar nu mergi la Gretna Green!
‎Marina, ce vei face când Colin va afla ‎că nu este copilul lui?
‎Nu e prost.
‎Îmi voi continua traiul în siguranță, ‎știind că soțul meu e un bărbat bun.
‎Nu m-ar alunga.
‎Ne va îngriji pe amândoi.
‎Dar cum rămâne cu Colin?
‎- Îl iubești. ‎- Ce?
‎Înțeleg acum de ce mă critici ‎și îți bagi nasul mereu. Îl iubești.
‎Habar n-ai ce vorbești!
‎Știu mult mai multe decât tine.
‎Despre Colin și lume…
‎Dacă eu trebuie să ucid ‎această pasiune puerilă, așa să fie!
‎Iubirea ta e o fantezie neîmpărtășită.
‎Colin te vede așa cum ești, ‎la fel ca pe Eloise
‎sau ca pe mica Hyacinth.
‎În mine vede o soție, o femeie.
‎Ca femeie, trebuie să fac ‎aceste alegeri dificile
‎pentru mine și pentru copilul meu.
‎Chiar dacă te fac să suferi.
‎Lucrezi târziu în noapte?
‎Cât e ora?
‎Catastifele par să te fi posedat.
‎Oamenii se bazează pe mine ‎să asigure traiul familiilor lor.
‎- Nu trebuia să fiu absent atât. ‎- De ce ai făcut-o?
‎Fără vreun motiv aparte.
‎Afaceri în Londra.
‎Dar apoi am cunoscut o domniță temerară
‎cu un croșeu de dreapta ‎de boxer din East End.
‎- Vorbesc serios. ‎- Și eu.
‎- Simon! ‎- Daphne!
‎- Ar trebui să ne aranjăm pentru cină. ‎- Da.
‎Ne vedem la masă.
‎- Sunt camerele servitorilor! ‎- Unde e dra Nolan?
‎Ce s-a întâmplat? ‎Trebuia să mă fi chemat.
‎Vreau să-mi spui ceva, Rose.
‎Cum rămâne o domnișoară grea?
‎- Mama… ‎- Nu mi-a spus nimic.
‎Te rog, fără menajamente.
‎Explică-mi în detaliu!
‎Era o situație simplă.
‎Putem crește recolta ‎dacă fermierii plantează napi.
‎În călătorii, am văzut ‎cum s-au triplat venituri
‎prin plantarea de napi ‎în loc de recolte prin rotație,
‎apoi punerea oilor la păscut ‎pentru a scăpa de buruieni.
‎Mii de mulțumiri!
‎Mulțumiți-i ducelui din partea mea!
‎A cumpărat vite pentru ferma noastră
‎ca să putem crește animale ‎până când pământul va fi roditor din nou.
‎Avem din nou speranță!
‎Înălțimea Voastră?
‎Te poți întoarce în casă.
‎Vreau să mă plimb.
‎Ești gata de culcare, iubito?
‎Cred că da.
‎Stai!
‎Daphne!
‎Daphne.
‎Daphne!
‎Ce ai făcut?
‎Speram să nu fie adevărat.
‎Speram să mă înșel, dar e limpede că nu.
‎- Cum ai putut? ‎- Cum am putut eu?
‎- M-ai mințit. ‎- Nu am mințit.
‎Am avut încredere în tine mai presus ‎de oricare altul și m-ai folosit.
‎Ai profitat de o oportunitate, ‎la fel ca mine.
‎Ți-am zis că nu-ți pot da copii.
‎„Nu pot” și „nu vreau” ‎sunt două lucruri complet diferite.
‎Ai ales asta pentru tine și m-ai mințit.
‎Ba nu! Credeam că ești pregătită ‎și știi cum se fac copiii.
‎Mi-ai răpit viitorul, ‎lucrul pe care mi-l doream cel mai mult.
‎Știai că să fiu mamă, ‎să am propria mea familie,
‎e tot ce îmi doresc.
‎Preferam să mor în duel decât să mă însor ‎cu tine și să-ți răpesc visul.
‎Aș fi murit pentru tine!
‎Tu ai insistat să ne căsătorim.
‎Mi-ai spus că sunt suficient.
‎Înainte să te cunosc.
‎Știi că mi-a fost milă de tine?
‎„Sărmanul Simon, cât suferă ‎că nu va putea fi niciodată tată!”
‎- Nu ți-am cerut mila. ‎- Nici eu să mă trădezi!
‎- Daphne… ‎- Ce?
‎Ce?
‎Mă iubești? Nici pomeneală.
‎Nu cunoști înțelesul acestui cuvânt. ‎Nu minți persoana iubită.
‎Nu o înșeli și nu o umilești.
‎Poate că nu știu eu multe, ‎după cum ai demonstrat tu,
‎dar măcar știu că asta nu e iubire.
‎Totul este permis în dragoste și război.
‎Însă unele bătălii nu au învingător.
‎Doar un șir de inimi frânte ‎care ne face să ne întrebăm
‎dacă lupta merită ‎greul preț pe care-l plătim.
‎Cei pe care îi iubim au puterea ‎să ne provoace cele mai adânci răni.
‎Căci ce poate fi mai fragil…
‎decât inima unui om?
‎Legătura dintre soț și soție ‎este intimă și sacră.
‎Dar trebuie să vă spun
‎că am descoperit o mare șarlatanie.
‎Ce e?
‎De parcă familia Featherington nu avea ‎deja destule probleme,
‎dra Marina Thompson ‎poartă un copil în pântece…
‎din prima zi de când a sosit ‎în orașul nostru cuceritor.
‎Vremurile disperate cer măsuri disperate,
‎dar aș pune rămășag ‎că pentru mulți este intolerabil.
‎Poate că i s-a părut singura opțiune
‎sau poate că nu are rușine.
‎Dar vă întreb, ‎oare țelurile pot îndreptăți
‎asemenea gesturi mârșave?
‎Subtitrarea: Șerban Dudău